Ухвала
 
05 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 520/19099/18
 
провадження № 61-19543ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н.Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О.М., Білоконь О. В.,
 
розглянув касаційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» - адвоката Пивоварова Володимира Івановича на рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 травня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» таким, що не має права вимоги за кредитним та іпотечним договорами,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк» про визнання ПАТ «Дельта Банк» таким, що не має права вимоги за кредитним та іпотечним договором.
 
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 14 травня 2020 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
 
Визнано ПАТ «Дельта Банк» таким, що не набув права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 27 березня 2007 року № 6?96/КП-03/07 та іпотечним договором від 27 березня 2007 року б/н, посвідченим приватним нотаріусом Білоусовою Н. за реєстраційним номером № 1764.
 
Вилучено з Державного реєстру Іпотек запис про обтяження у вигляді іпотеки (реєстраційний номер 4705527) квартири по АДРЕСА_1 , зареєстрований 23 грудня 2012 року о 14:12:39 приватним нотаріусом Кондратюк В. С.
 
У січні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ТОВ «Укрдебт Плюс» - адвоката Пивоварова В. І. на рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 травня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 травня 2020 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2020 року касаційну скаргу було залишено без руху і надано строк для усунення недоліків щодо підтвердження поважності пропуску строку на касаційне оскарження та сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.
 
У лютому 2021 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 21 січня 2020 року.
 
У касаційній скарзі, заявник вказує, що 13 травня 2020 року ТОВ «Укрдебт Плюс» та ПАТ «Дельта Банк» уклали договір про відступлення прав вимоги № 2244/К/1, а 26 листопада 2020 року уклали додаткову угоду до вказаного договору, відповідно до умов яких право вимоги з кредитним договором від 27 березня 2007 року № 6-96/ПК-03/07 та договором іпотеки від 27 березня 2007 року б/н перейшло до ТОВ «Укрдебт Плюс», що підтверджено відповідними доказами.
 
Відповідно до частини першої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.
 
Враховуючи зазначені вище обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для залучення до участі у справі № 520/19099/18ТОВ «Укрдебт Плюс» як правонаступника ПАТ «Дельта Банк».
 
Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.
 
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу. 
 
У своєму клопотанні заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки 26 листопада 2020 року до ТОВ «Укрдебт Плюс» перейшло право вимоги за спірними кредитним договором та договором іпотеки, а листом Київського районного суду м. Одеси ТОВ «Укрдебт Плюс» відмовлено у видачі оскаржуваної постанови з огляду на те, що товариство не було залучено як правонаступник ПАТ «Дельта Банк».
 
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, вважаємо за можливе його поновити.
 
У касаційній скарзі представник ТОВ «Укрдебт Плюс» - адвокат Пивоваров В. І., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суди встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Разом з тим, посилання заявника на недослідження судами зібраних у справі доказів як на підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, не можуть бути враховані Верховним Судом, оскільки касаційна скарга не містить посилань на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 55, 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Замінити відповідача публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс».
 
Задовольнити клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» - адвоката Пивоварова Володимира Івановичапро поновлення строку на касаційне оскарження.
 
Поновити представнику товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» - адвокату Пивоварову Володимиру Івановичу строк на касаційне оскарження рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 травня 2019 року та постанови Одеського апеляційного суду від 14 травня 2020 року.
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Київського районного суду м. Одеси цивільну справу № 520/19099/18за позовом запозовом  ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» таким, що не має права вимоги за кредитним та іпотечним договорами.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 01 квітня 2021 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                               Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян