ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року	Львів	Справа № 380/10707/20 пров. № А/857/3443/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Носа С. П.,
суддів –                                                            Кухтея Р. В., Онишкевича Т. В.;
за участю секретаря судового засідання –   Гром І. І.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2021 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 380/10707/20 (головуючий суддя Кузан Р. І., м. Львів, повний текст судового рішення складено 13 січня 2021 року) за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

                                                        ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2020 року Львівським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання протиправними дій відповідача щодо неприйняття рішення за заявою позивача від 24 квітня 2020 року, визнання листа Львівської міської ради немотивованою відмовою у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою,зобов`язання Львівської міської ради розглянути питання про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації по відведенню земельної ділянки згідно з викопіюванням та поновити місячний строк для замовлення ОСОБА_1 розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу відповідно до п.7 ч.3 ст. 118 Земельного кодексу України з моменту набрання законної сили рішенням суду. 
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії залишено без розгляду. Дана ухвала мотивована належним повідомленням позивача про дату, місце і час підготовчого судового засідання та повторною неявкою позивача у підготовче засідання без поважних причин.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану ухвалу про залишення позову без розгляду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що оскаржувана ухвала не відповідає нормам права та фактичним обставинам справи, адже позивач не отримувала повістку на 13.01.2021. Судом першої інстанції не зазначено, чим неявка позивача в підготовче судове засідання перешкоджала розгляду справи. Також вказано, що ОСОБА_1 знаходиться у декретній відпустці і самостійно доглядає за 2 малолітніми дітьми, а тому фізично не може прибути в судове засідання.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати повністю з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною першою статті 205 цього Кодексу передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи (ч.5 ст.205 КАС України).
Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.
Зі змісту наведених процесуальних норм вбачається, що залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених частиною п`ятою статті 205, пункту 4 частини першої статті 240 КАС України, можливе виключно за наявності сукупності таких умов, як належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання, відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності, неявка позивача в судове засідання (підготовче засідання) без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки, неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача, а також відсутність вимоги відповідача щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів.
Вказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19.09.2019 по справі №826/10538/17.
Підставою для залишення позовної заяви без розгляду була неявка позивача в підготовчі судові засідання, які призначалися на 16.12.2020 та 13.01.2021, неповідомлення ним суду про причини своєї неявки та неподання клопотань про розгляд справи за його відсутності.
Як видно з матеріалів справи, 25.11.2020 Львівським окружним адміністративним судом було відкрито провадження   та призначено справу до судового розгляду у підготовчому засіданні на 16.12.2020.
Також встановлено, що 16.12.2020 підготовче судове засідання відкладено на 13.01.2021 у зв`язку з неявкою позивача.
Разом з тим, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції не встановлював чи можливо провести розгляд справи по суті за відсутності позивача, що є обов`язковою складовою при вирішенні питання щодо залишення адміністративного позову без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.240 КАС України.
Крім того,в матеріалах справи відсутні належні докази повідомлення ОСОБА_1 про час та місце проведення відкладеного на 13.01.2021 підготовчого судового засідання.
Так, в матеріалах справи наявна роздруківка з веб-сайту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про направлення позивачці повістки на 13.01.2021 електронною поштою, однак відповідно до ч.2 ст.129 КАС України учасник судового процесу повинен за допомогою електронної пошти (факсу, телефону) негайно підтвердити суду про отримання тексту повістки. Текст такого підтвердження роздруковується, а телефонне підтвердження записується відповідним працівником апарату суду, приєднується секретарем судового засідання до справи і вважається належним повідомленням учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В матеріалах справи відсутнє підтвердження від ОСОБА_1 про отримання тексту повістки.
Відповідно до ч.3 ст.129 КАС України, якщо протягом дня, наступного за днем надсилання тексту повістки, підтвердження від учасника судового процесу не надійшло, секретар судового засідання складає про це довідку, що приєднується до справи і підтверджує належне повідомлення учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В такому випадку повістка вважається врученою з моменту складання секретарем судового засідання відповідної довідки.
Колегія суддів апеляційного суду зазначає про відсутність в матеріалах справи довідки секретаря судового засідання про ненадходження від позивача підтвердження отримання повістки електронною поштою.
Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки зазначеним обставинам, а тому дійшов передчасного висновку про залишення позовної заяви без розгляду з підстав повторної неявки позивача чи його представника до суду.
Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Право на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що залишаючи позов без розглядусудом першої інстанції порушено норми процесуального права, а тому ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від13 січня 2021 року про залишення позовної заяви без розгляду слід скасувати як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Керуючись ст.243, 250, 310, 312, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                           ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13 січня 2021 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 380/10707/20– скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	Т. В. Онишкевич 	
Повне судове рішення складено 19 березня 2021 року.