ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/1443/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Заяць О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  12 січня 2021 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача:                                                                                                                           Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                                                                                                                    Кобаль М.І., Костюк Л.О.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ-Енергобуд Менеджмент» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ТММ-Енергобуд Менеджмент» звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі - відповідач, апелянт, ГУ ДПС у Чернігівській області), в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Чернігівській області щодо нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «ТММ-Енергобуд Менеджмент» пені з податку на прибуток у розмірі 318119,35 грн. та її погашення за рахунок наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ-Енергобуд Менеджмент» сплачених сум з податку на прибуток підприємств;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Чернігівській області виключити з інтегрованої картки платника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ-Енергобуд Менеджмент» пеню з податку на прибуток у розмірі 318 119,35 грн. та здійснити корегування даних інтегрованої картки платника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ-Енергобуд Менеджмент» за платежем ''податок на прибуток приватних підприємств'' (код платежу 85 11021000 00), а саме шляхом виключення (зменшення) нарахованої пені в сумі 318 119,35 грн. та зарахування (збільшення) вказаних коштів у розмірі 318 119,35 грн. в рахунок оплати податкових зобов`язань за платежем ''податок на прибуток приватних підприємств'' (код платежу 85 1 1021000 00).
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що пеня нарахована відповідачем з порушенням положень пунктів  129.1.1, 129,3.1  статті  129 Податкового кодексу України,  податковий орган не мав правових підстав для нарахування податкового боргу та пені з податку на прибуток у розмірі 318 119,35 грн.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року  адміністративний позов задоволено, визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Чернігівській області щодо нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «ТММ-Енергобуд Менеджмент» пені з податку на прибуток у розмірі 318 119,35 грн. та її погашення за рахунок наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ-Енергобуд Менеджмент» сплачених сум з податку на прибуток підприємств; зобов`язано Головне управління ДПС у Чернігівській області виключити з інтегрованої картки платника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ-Енергобуд Менеджмент» пеню з податку на прибуток у розмірі 318 119,35 грн. та здійснити корегування даних інтегрованої картки платника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ-Енергобуд Менеджмент» за платежем ''податок на прибуток приватних підприємств'' (код платежу 85 11021000 00) шляхом виключення (зменшення) нарахованої пені в сумі 318 119,35 грн. та зарахування (збільшення) вказаних коштів у розмірі 318 119,35 грн. в рахунок оплати податкових зобов`язань за платежем ''податок на прибуток приватних підприємств'' (код платежу 85 1 1021000 00).
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій ГУ ДПС у Чернігівській області просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції прийнято рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та недотриманням норм процесуального права. Зокрема, в апеляційній скарзі зазначається, що за правилами статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені здійснюється не з моменту узгодження податкового зобов`язання, а саме з дня настання граничного строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючими органами або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
Судом першої інстанції, на думку апелянта, зазначених обставин не враховано, в основу рішення покладено лише позицію позивача у справі. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року, після усунення апелянтом недоліків апеляційної скарги відповідно до ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2020 року, відкрито апеляційне провадження у справі №620/1443/20, встановлено строк до 11 грудня  2020 року для подання відзиву на апеляційну скаргу. Іншою ухвалою від 16 листопада 2020 року призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 11 грудня 2020 року.
Від ТОВ «ТММ-Енергобуд Менеджмент» надійшов відзив на апеляційну скаргу, з якого вбачаються твердження, що апелянтом не наведено аргументів та доказів на підтвердження неправильності або неповноти дослідження судом першої інстанції доказів та встановлення фактичних обставин у справі, а обмежено апеляційну скаргу виключно цитатами із законодавства. Натомість, фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції, свідчать про те, що позивачем сплачено до бюджету суму грошового зобов`язання за винесеним податковим повідомленням-рішенням від 04 березня 2020 року №0000760500 у строк, визначений пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, що свідчить про те, що податкові зобов`язання виконано у добровільному порядку та у строки, визначені податковим законодавством. 
Відповідно до  статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що Головним управлінням ДПС у Чернігівській області у квітні 2019 року проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ТММ-Енергобуд Менеджмент» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 23.09.2016 по 31.12.2018, валютного законодавства за період з 23.09.2016 по 31.12.2018, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 23.09.2016 по 31.12.2018, іншого законодавства за період з 23.09.2016 по 31.12.2018.
За результатами перевірки складений акт від 03.06.2019 №442/14/40848765, на підставі якого 03.07.2019 винесено наступні податкові повідомлення-рішення:
№00001961400, яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 9733168,00 грн, у тому числі за податковим зобов`язанням - 7786534 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 1946634 грн;
№00001971400, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на суму 769220 грн;
№00001981400, яким застосовано штраф у розмірі 50% за відсутність реєстрації податкових накладних на суму 384140,50 грн;
№00008871306, яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 841363,65 грн, у тому числі за податковим зобов`язанням -  487283,40 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 354080,25 грн.
№00008881306, яким визначено суму грошового зобов`язання з військового збору у сумі 70113,64 грн, у тому числі за податковим зобов`язанням - 40606,95 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 29506,69 грн.
У липні 2019 року ТОВ «ТММ-Енергобуд Менеджмент» звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДФС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.07.2019 №00001961400, №00001971400, №00001981400, №00008871306, №00008881306.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 у справі №620/2092/19 позов задоволено частково, визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення рішення:
від 03.07.2019 №00001971400 у частині податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за безоплатне харчування працівників у сумі 543 650,00 грн.;
від 03.07.2019 №00001981400 у частині штрафу за реєстрацію податкової накладної щодо безоплатного харчування працівників у сумі 271355,50 грн.;
від 03.07.2019 №00008871306;
від 03.07.2019 №00008881306.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020 у справі № 620/2092/19 апеляційну скаргу ТОВ «ТММ-Енергобуд Менеджмент» задоволено частково, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03 липня 2019 року та визнано протиправними та скасовано прийняті ГУ ДФС у Чернігівській області податкові повідомлення-рішення від 03 липня 2019 року:
№00001971400 в частині податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за ненарахування податкових зобов`язань на виробничі матеріали і малоцінні та швидкозношувані предмети у сумі 97272,00 грн;
№00001981400 в частині штрафу за реєстрацію податкових накладних щодо виробничих матеріалів і малоцінних та швидкозношуваних предметів у сумі 48636,00 грн;
№ 00001961400 в частині податку на прибуток приватних підприємств на суму  7013186,00 грн за податковим зобов`язанням та на суму 1753296,50 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.
В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від  11 грудня 2019 року - залишено без змін.
Головним управлінням ДПС у Чернігівській області 04 березня 2020 року з посиланням на акт перевірки №442/14/40848765 від 03.06.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020 у справі № 620/2092/19 прийнято податкове повідомлення-рішення №0000760500 про збільшення Товариству суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 966685,50 грн (в т.ч. основного платежу - 773348 грн, штрафних (фінансових) санкцій - 199337,5 грн).
ТОВ «ТММ-Енергобуд Менеджмент» 03.03.2020 погашено вищезазначені податкові зобов`язання, що підтверджується платіжним дорученням № 148 від 03.03.2020.
Проте, листом від 25.03.2020 № 3875/10/25-01-05-07-12 від ГУ ДПС у Чернігівській області ТОВ «ТММ-Енергобуд Менеджмент» надійшов розрахунок пені з податку на прибуток, сформований засобами ІТС  Податковий блок  16.03.2020 за податкове повідомлення-рішення № 0000760500 від 04.03.2020 на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020 у справі № 620/2092/19 на суму 318 119,35 грн.
Зазначена пеня з податку на прибуток нарахована за період 11.03.2018 - 15.03.2020 та надалі автоматично погашена за рахунок коштів, сплачених ТОВ «ТММ-Енергобуд Менеджмент» у рахунок оплати податку на прибуток приватних осіб, що підтверджується платіжним дорученням № 301 від 13.03.2020, тому ТОВ «ТММ-Енергобуд Менеджмент», не погоджуючись з нарахуванням пені з податку на прибуток за податкове повідомлення-рішення № 0000760500 від 04.03.2020 на суму 318 119,35 грн., звернулось до суду.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції від 08 липня 2020 року та оцінюючи відповідні висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, колегія суддів враховує, що відповідно до частини другої  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Частиною другою  статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України  передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією  та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до вимог частини першої  статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України  доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з частинами першою та другою  статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України  належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Вимогами  статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України  передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1  статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2  статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Як вірно зазначено судом першої інстанції, за підпунктом  14.1.175  пункту  14.1  статті  14 Податкового кодексу України  податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт  14.1.39  пункту  14.1  статті  14 Податкового кодексу України).
Згідно підпункту  14.1.156  пункту  14.1  статті  14 Податкового кодексу України  податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк);
Підпунктом  14.1.162  пункту  14.1  статті  14 Податкового кодексу України  закріплено поняття пені як суми коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.
Відповідно до пункту  111.2  статті  111 Податкового кодексу України  фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.
У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту  54.3  статті  54  цього  Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (пункт  57.3  статті  57 Податкового кодексу України).
Статтею 129 Податкового кодексу України  (у редакції від 01 січня 2017 року) визначений порядок нарахування пені з визначенням періоду початку та закінчення її нарахування. Відповідно до положень підпункту  129.1.1  пункту  129.1  статті  129 Податкового кодексу України, нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
За замістом підпункту  129.3.1  пункту  129.3  статті  129 Податкового кодексу України, нарахування пені закінчується:  у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.
Тлумачення змісту вказаних норм  Податкового кодексу України  у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, свідчить про те, що нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом та закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
В даному випадку, який розглядає колегія суддів,  нарахування пені за правилами підпункту  129.1.1  пункту  129.1  статті  129 Податкового кодексу України  здійснюється у зв`язку з пропуском граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного пунктом  57.3  статті  57 Податкового кодексу України.
Згідно з підпунктом  59.1  пункту  59.5  статті  59 Податкового кодексу України  у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Як вбачається з наявних у справі матеріалів, позивачем сплачено до бюджету суму грошового зобов`язання за винесеним відповідачем податковим повідомленням-рішенням від 04.03.2020 №0000760500 у строк визначений пунктом  57.3  статті  57 Податкового кодексу України, що свідчить про те, що позивачем було сплачено податкові зобов`язання, визначені йому контролюючим органом, у добровільному порядку та у строки, визначені податковим законодавством.
Отже в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Чернігівській області по нарахуванню Товариству з обмеженою відповідальністю «ТММ-Енергобуд Менеджмент» пені з податку на прибуток у розмірі 318 119,35 грн. та її погашення за рахунок наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ-Енергобуд Менеджмент» сплачених сум з податку на прибуток підприємств, суд першої інстанції дійшов вірних висновків та правомірно їх задовольнив.
Позовні вимоги в частині зобов`язання ГУ ДПС у Чернігівській області виключити з інтегрованої картки платника ТОВ «ТММ-Енергобуд Менеджмент» пеню з податку на прибуток у розмірі 318 119,35 грн. та здійснити корегування даних інтегрованої картки платника ТОВ «ТММ- Енергобуд Менеджмент» за платежем ''податок на прибуток приватних підприємств'', шляхом виключення (зменшення) нарахованої пені в сумі 318119,35 грн. та зарахування (збільшення) вказаних коштів у розмірі 318 119,35 грн. в рахунок оплати податкових зобов`язань за платежем ''податок на прибуток приватних підприємств'' також задоволено правомірно, оскільки судом першої інстанції враховано, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Також, колегія суддів зазначає, що в частині доводів щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права апелянтом жодних аргументів не наведено, не зазначено які саме матеріали, що мають значення для правильного вирішення справи, не досліджено судом першої інстанції, не наведено інших доводів на підтвердження іншої, ніж було представлено під час розгляду справи в суді першої інстанції, позиції.
Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, судом першої інстанції при розгляді справи вірно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та дотримано норм процесуального права.
Відповідно до  статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                  
Оскільки суд залишає рішення суду першої інстанції без змін, підстави для перерозподілу судових витрат відсутні.              
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року у справі №620/1443/20 залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя - доповідач                                                                                                                                             О.М. Кузьмишина

Судді                                                                                                                                                                                       М.І. Кобаль
                                                                                                    
                                                                                                        Л.О. Костюк