ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2021 року 
м. Київ
справа №640/15192/19
адміністративне провадження № К/9901/14954/20; К/9901/16790/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Тацій Л.В.,
суддів: Рибачука А.І., Стеценка С.Г.
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.11.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020 та касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю (далі- ТОВ) "Мостицький 2" на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2020 по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - ДАБІ України), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Київське учбово-виробниче підприємство №3 (УПВ-3) Українського товариства сліпих (УТОС), Товариство з обмеженою відповідальністю "Мостицький 2" про визнання протиправними та скасування умов та обмежень,-
УСТАНОВИВ:
Орган самоорганізації населення Вуличний комітет "Воздвиженка" у Подільському районі міста Києва (далі - Вуличний комітет "Воздвиженка"), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (далі по тексту - позивачі) звернулися до суду з позовом до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач 1, Департамент містобудування та архітектури КМДА), Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - відповідач 2, ДАБІ України, Держархбудінспекція), з вимогами про визнання протиправними та скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки по АДРЕСА_1 №12624/0/018-1/009-12 від 25.09.2012; визнання протиправним та скасування дозволу на виконання будівельних робіт від 05.04.2019 №ІУ 113190951307, виданий ДАБІ України.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.11.2019 в задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020 року заяву Органу самоорганізації населення Вуличний комітет "Воздвиженка" у Подільському районі міста Києва, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відмову від позову задоволено.
Прийнято відмову Органу самоорганізації населення Вуличний комітет "Воздвиженка" у Подільському районі міста Києва, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від позову.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.11.2019 в частині відмови від позову визнано нечинним, і закрито провадження у справі №  640/15192/19 в частині позовних вимог Органу самоорганізації населення Вуличний комітет "Воздвиженка" у Подільському районі міста Києва, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Київське учбово-виробниче підприємство №3 (УПВ-3) Українського товариства сліпих (УТОС), ТОВ "Мостицький 2" про визнання протиправними та скасування умов та обмежень.
У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про відмову від позову відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.11.2019 - без змін.
ТОВ "Мостицький 2" подало заяву до суду апеляційної інстанції про ухвалення додаткової постанови про стягнення з позивачів витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 44 416, 67 грн.
Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 09.06.2020 відмовив у задоволенні заяви ТОВ "Мостицький 2" про ухвалення додаткового судового рішення. 
ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.11.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду 12.05.2020, у якій просить скасувати зазначені рішення та ухвалити нове про задоволення позову.
Ухвалою Верховного Суду від 24.06.2020 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .
09.07.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ "Мостицький 2" на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2020. 
Ухвалою від 13.07.2020 Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Мостицький 2".
17.08.2020 до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відмову від позову, в якій позивач, посилаючись на положення статей 189, 348 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), просить прийняти відмову від позову, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.11.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду 12.05.2020 по справі №640/15192/19 визнати нечинними та закрити провадження по справі. Крім того, заявник просить вирішити питання про повернення йому п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні касаційної скарги.
У вказаній заяві, яка посвідчена нотаріально, ОСОБА_1 зазначив, що наслідки відмови від позову та закриття провадження по справі йому відомі.
Щодо касаційної скарги позивача та заяви ОСОБА_1 про відмову від позову, колегія суддів зазначає наступне.
Так, перевіривши доводи, викладені у заяві, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на наступне.
За змістом частини 1 статті 47 КАС України позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову.
Відповідно до частин 1, 3, 6 статті 189 КАС України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.
Суд не приймає відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Згідно із статтею 348 КАС України позивач може відмовитися від позову, а сторони можуть примиритися у будь-який час до закінчення касаційного розгляду.
У разі відмови від позову або примирення сторін суд касаційної інстанції постановляє ухвалу відповідно до вимог статей 189, 190 цього Кодексу, якою одночасно визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, якими закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.
Частиною 6 статті 47 КАС України передбачено, що суд не приймає відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем і не визнає умов примирення сторін, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси.
Жодних заперечень на зазначену вище заяву про відмову від позову не надходило, подана заява не порушує прав та охоронюваних законом інтересів сторін. 
Заяву подано та підписано позивачем, ця заява посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сліпченко Н.В.
Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про відмову від позову, через що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2019 року та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2020 року підлягають визнанню нечинними, а провадження у справі №640/15192/19- закриттю.
Крім того, у вказаній вище заяві позивач, посилаючись на частину 2 статті 142 КАС  України, просив повернути йому 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні касаційної скарги.
З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 2 статті 142 КАС України передбачено, що у разі вирішення справи шляхом примирення, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.
Частиною 4 статті 7 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.
Наведені вище норми дають підстави для висновку, що у разі, якщо на стадії касаційного перегляду судових рішень позивач звернеться із заявою про відмову від позову до ухвалення судового рішення по суті, а суд прийме таку відмову та закриє провадження у справі, сплачена позивачем сума судового збору за подання касаційної скарги підлягає поверненню з державного бюджету у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної касаційної скарги.
Відповідно до квитанції N 18735 від 15 червня 2020 року позивачем за подання касаційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 3073,30 грн.
Таким чином, на користь ОСОБА_1 підлягає поверненню із державного бюджету судовий збір в розмірі 1536,65 грн (50 % від 3073,30).
Щодо касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостицький 2" на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2020, колегія суддів зазначає наступне.
Судом встановлено, що в суді апеляційної інстанції при перегляді рішення Окружного адміністративного суду м. Києва про відмову у задоволенні позову Органу самоорганізації населення Вуличний комітет "Воздвиженка" у Подільському районі міста Києва, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , позивачі подали заяви про відмову від позову. 
Шостим апеляційним адміністративним судом прийнято відмову Органу самоорганізації населення Вуличний комітет "Воздвиженка" у Подільському районі міста Києва, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від позову.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.11.2019 в частині відмови від позову визнано нечинним і закрито провадження у справі №   640/15192/19 в частині позовних вимог Органу самоорганізації населення Вуличний комітет "Воздвиженка" у Подільському районі міста Києва, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про відмову від позову відмовлено.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.11.2019 переглянуто судом апеляційної інстанції по суті в частині позовних вимог ОСОБА_1 та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020 залишено без змін.
ТОВ «Мостицький 2» 19.05.2020 звернулося до Шостого апеляційного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій заявник просив стягнути з позивачів витрати третьої особи на професійну правничу допомогу в розмірі    44    416,    67    грн. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2020 заява третьої особи про ухвалення додаткового рішення залишена без задоволення. 
Відмовляючи у задоволенні заяви про прийняття додаткового судового рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що судові витрати, понесені третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору і виступав у справі на стороні відповідача - ТОВ «Мостицький 2», мають відшкодовуватися у тому ж порядку, в якому відшкодовувалися би судові витрати відповідача, тобто в порядку частини 10 статті    139 КАС України. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Тобто, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати.
Судові витрати за приписами частини 1 статті 132 КАС України складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До останніх, відповідно, частиною третьою цієї статті віднесені й витрати на професійну правничу допомогу.
Третьою особою до Шостого апеляційного адміністративного суду було подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення саме щодо витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Колегія суддів зазначає, що положення статті 252 КАС України застосовуються виключно у випадку ухвалення судом рішення, яким вирішено спір по суті.
Водночас, як слідує з матеріалів справи, у цій справі спір по суті судом апеляційної інстанції розглядався виключно в частині позовних вимог, заявлених ОСОБА_1 , за результатами перегляду рішення суду першої інстанції в цій частині Шостим апеляційним адміністративним судом ухвалено постанову від 12.02.2020, якою рішення Окружного адміністративного суду від 14.11.2019 залишено без змін. 
В частині ж позовних вимог Органу самоорганізації населення Вуличний комітет «Воздвиженка» у Подільському районі міста Києва, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020 провадження по справі закрито у зв`язку з відмовою позивачів від позову.
Тобто, судом апеляційної інстанції спір по суті заявлених Органом самоорганізації населення Вуличний комітет «Воздвиженка» у Подільському районі міста Києва, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовних вимог не розглядався. 
Таким чином, положення статті 252 КАС України щодо можливості ухвалення додаткового судового рішення могли бути застосовані судом апеляційної інстанції (за наявності підстав для ухвалення додаткового рішення) виключно щодо постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020 за результатами перегляду рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 по суті. 
В цій частині також підлягали застосуванню і положення статті 139 КАС України, яка передбачає загальні правила розподілу судових витрат. 
Відповідно до частини 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. 
За правилами частини 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
За наведених підстав, оскільки суд апеляційної інстанції за результатами перегляду рішення суду першої інстанції в частині вирішення спору по суті, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення в цій частині - без змін, то і судові витрати в розумінні статті 139 КАС України розподілу не підлягали, через що і підстав для ухвалення додаткового судового рішення за заявою третьої особи в цій частині не було.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що крім загального порядку розподілу судових витрат, визначеного статтею 139 КАС України, Кодекс містить спеціальні норми, які регулюють питання розподілу витрат у разі відмови позивача від позову (стаття 140 КАС України). 
Так, відповідно до статті 140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.
Тобто, стаття 140 КАС України регулює питання стягнення з однієї сторони на користь іншої судового збору в порядку розподілу судових витрат у разі відмови позивача від позову, але таке питання в даному випадку не підлягає вирішенню в порядку ухвалення додаткового судового рішення, позаяк рішення про прийняття відмови від позову та закриття у зв`язку з цим провадження по справі не є судовим рішенням, яким вирішено спір по суті.
У розумінні положень статті 252 КАС України відсутність передумов, передбачених цією нормою процесуального права, робить неможливим ухвалення додаткового рішення, а отже правильними є висновки суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви третьої особи про ухвалення додаткового судового рішення. 
З огляду на викладене, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду приходить до висновку, що касаційна скарга ТОВ "Мостицький 2" не підлягає задоволенню, а ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2020 не підлягає скасуванню.
Керуючись статтями 47, 139-142, 189, 341, 345, 348, 349, 350, 355, 356 КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостицький 2" залишити без задоволення, а ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2020 -без змін.
Заяву ОСОБА_1 про відмову від позову по справі №  640/15192/19- задовольнити.
Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Київське учбово-виробниче підприємство №3 Українського товариства сліпих, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мостицький 2" про визнання протиправними та скасування умов та обмежень.
Визнати нечинними рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.11.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020.
Провадження у справі №640/15192/19 - закрити.
Повернути ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) судовий збір у сумі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 65 копійок, сплачений відповідно до квитанції №18735 від 15.06.2020. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                           Л.В. Тацій
Судді                                                                                                               А.І. Рибачук
                                                                                                              С.Г. Стеценко