СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2021 р.                                                                             Справа №905/796/20  

Колегія суддів у складі: 
головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Дучал Н.М. , суддя  Склярук О.І., 
при секретарі судового засідання Ярош В.В.,
за участю представників:
прокурора – Кальницького А.В., службове посвідчення №057337 від 09.10.2020,
інші учасники провадження у справі – не з`явились, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (вх.№2677Д/1 від 13.10.2020) на рішення Господарського суду Донецької області від 10.09.2020 у справі №905/796/20, повний текст якого складено та підписано у приміщенні Господарського суду Донецької області 11.09.2020 суддею Левшиною Г.В.
за позовом Керівника Маріупольської місцевої прокуратури №2 Донецької області, м. Маріуполь в інтересах держави в особі Державної Азовської морської екологічної інспекції, м. Маріуполь,
до Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», м. Маріуполь,
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державної екологічної інспекції у Донецькій області, м. Костянтинівка,
про стягнення збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу в сумі 147860,64 грн, - 

ВСТАНОВИЛА:
Керівник Маріупольської місцевої прокуратури №2 Донецької області, м. Маріуполь в інтересах держави в особі Державної Азовської морської екологічної інспекції, м. Маріуполь звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», м. Маріуполь, про стягнення збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу в сумі 147860,64 грн.
В обґрунтування позовних вимог керівник Маріупольської місцевої прокуратури №2 посилається на порушення відповідачем водного законодавства в частині здійснення скиду зворотних вод з водовипусків з перевищенням затверджених допустимих концентрацій забруднюючих речовин, передбачених дозволом на спеціальне водокористування.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 10.09.2020 у справі №905/796/20 позовні вимоги керівника Маріупольської місцевої прокуратури №2 Донецької області, м. Маріуполь в інтересах держави в особі Державної Азовської морської екологічної інспекції, м. Маріуполь до Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», м. Маріуполь про стягнення збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу в сумі 147860,64 грн., задоволено повністю.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на користь держави в особі Державної Азовської морської екологічної інспекції, м. Маріуполь збитки в сумі 147860,64 грн.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на користь Прокуратури Донецької області судовий збір в сумі 2217,91 грн.
ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» із зазначеним рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає наступне:
- позапланова перевірка проводилась у період з 28.08.2019 по 06.09.2019, а тому відбір проб відповідно до акту №17 від 06.06.2019 вже ніяк не міг бути здійснений під час позапланового заходу; 
- у липні 2019 відбір проб взагалі не здійснювався, а отже суд визнав встановленим факт забруднення при тому, що такі обставини позивачем не були доведені;
- контррозрахунок відповідача містив усі необхідні дані (з документальним підтвердженням) та нормативне обґрунтування, але безпідставно був залишений судом першої інстанції без уваги;
- Державною морською екологічною інспекцією були порушені норми Методики №389, оскільки з моменту встановлення факту скиду зворотних вод з перевищенням встановлених нормативів ГДС до повного його припинення проби води відбираються не менше трьох разів (якщо розрахунковий період не перевищує п`яти діб, допускається одноразовий відбір проб води);
- наведений розрахунок збитків не можна вважати правильним, з огляду на не встановлення всіх необхідних для такого розрахунку показників;
- умовою для визначення ГДС речовини є гарантія дотримання норм якості води в установлених контрольних створах. В акті відбору проб не вказані точки відбору проб, немає прив`язки до місцевості, як того вимагає паспорт відбору проб, не зазначена глибина, на якій здійснювався відбір, тому даний документ не може враховуватися як допустимий доказ;
- твердження суду про те, що працівники ПрАТ «ММК ім. Ілліча» були притягнуті до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, оскільки відповідно до висновку Верховного Суду, що міститься у постанові від 22.05.2018 у справі №821/1590/13-а, неможливо вважати обов`язковими обставини щодо діяння фізичної особи, встановлені під час розгляду справи про її адміністративне правопорушення при оцінці правомірності поведінки юридичної особи, працівником (представником) якої була ця фізична особа, якщо йдеться про відповідальність за порушення юридичною особою законодавства, дотримання якого контролюється державним органом. 
- прокурором не було надано жодних доказів про недостатність фінансування Державної Азовської морської екологічної інспекції, що не дозволяє сплатити судовий збір , а тому законність такого представництва під сумнівом і мала бути оцінена судом на підставі наявних у матеріалах справи даних. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2020 відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою у справі №905/796/20. Учасникам справи встановлено строк до 12.11.2020, протягом якого вони мають право подати відзиви на апеляційну скаргу, які повинні відповідати вимогам ч.2 ст.263 Господарського процесуального кодексу України, а також докази надсилання (надання) копії відзивів та доданих до них документів іншим учасникам справи. Призначено справу до розгляду на 16.11.2020. Повідомлено учасників справи про дату, час та місце розгляду справи в судовому засіданні. Запропоновано учасникам справи визначитися із своєю явкою у судове засідання (можливістю його проведення за відсутністю представника) шляхом своєчасного повідомлення суду. Повідомлено учасників справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції та про можливість подати документи у справі на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис» та Закону України «Про електронні довірчі послуги». Повідомлено, що неявка представників учасників справи належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 12.11.2020, у зв`язку з відпусткою судді Слободіна М.М. для розгляду справи №905/796/20 визначено наступний склад колегії суддів: суддя Гетьман Р.А., суддя Дучал Н.М., суддя Склярук О.І.
За змістом ч.14 ст.32 Господарського процесуального кодексу України означена зміна складу суду зумовлює новий відлік визначеного ст.273 цього Кодексу процесуального строку розгляду апеляційної скарги.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2020 у задоволенні клопотання Державної екологічної інспекції України (вх.ел.пошти №3724 від 12.11.2020) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №905/796/20 відмовлено.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.11.2020 задоволено заяву Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про участь його представника у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №905/796/20, яке відбудеться 16.11.2020 об 11:30 год., у залі судового засідання №132 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EаsyCon», з використанням власних технічних засобів представника, який подав вказану заяву. Судове засідання у справі №905/796/20, яке відбудеться 16.11.2020 об 11:30 год., провести за участю представника Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» Новгородської В.В. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EаsyCon», з використанням власних технічних засобів вказаного представника. Повідомлено представника Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» Новгородської В.В., що Інструкція щодо участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EаsyCon» знаходиться за веб-посиланням: https://easycon.com.ua/vkz_help_uk-ua.pdf, та роз`яснити, що для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду необхідно використовувати комп`ютерну техніку або смартфони з доступом в мережу Інтернет, які дозволяють передавати аудіосигнал та відеозображення; за 10 хвилин до початку судового засідання представник зобов`язаний зайти та авторизуватися в системі відеоконференцзв`язку, активувати технічні засоби (мікрофон, навушники та камеру), перевірити їх працездатність шляхом тестування за допомогою системи відеоконференцзв`язку та очікувати запрошення секретаря судового засідання до участі в судовому засіданні.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 оголошено перерву у розгляді справи №905/796/20 до 10.12.2020. Повідомлено учасників справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції та про можливість подати документи у справі на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис» та Закону України «Про електронні довірчі послуги». Доведено до відома учасників апеляційного провадження, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою. Попереджено учасників процесу, що у разі неявки представників з належним чином оформленими повноваженнями, справа може бути розглянута за наявними в ній документами.
Від Державної екологічної інспекції надійшли пояснення (вх.№11231 від 17.11.2020), в яких зазначено про наступне:
- для розрахунків маси наднормативного скиду забруднюючої речовини державними інспекторами Державної Азовської морської екологічної інспекції використовувалась середня фактична концентрація забруднюючої речовини у зворотних водах, та порівнювалась із затвердженою гранично допустимою концентрацією забруднюючої речовини, яка є нормативом ГДС з випусків №1,2,3,4 відповідача;
- згідно п. 5.7. Методики фактичні витрати зворотних вод визначаються на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки фізичної особи-підприємця або юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності). Тобто, в зазначеному переліку відсутній лабораторно-інструментальний метод, як стверджує відповідач; 
- акти відбору проб підписані представником відповідача без зауважень щодо процедури відбору та щодо дотримання норм законодавства;
- затверджена гранично допустима концентрація і гранично допустимий скид є пов`язаними між собою та нормативами гранично допустимого скиду речовин і застосування формули 1 та 12 Методики цілком обґрунтовано.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.12.2020 задоволено клопотання Державної екологічної інспекції України про його участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №905/796/20 яке відбудеться 10.12.2020 10:30 год., у залі судового засідання №132 в режимі відеоконференції. Доручено Донецькому апеляційному суду (87515, місто Маріуполь, проспект Миру, будівля 1-а ) забезпечити проведення відеоконференції у справі №905/796/20, розгляд якої відбудеться 10.12.2020 о 10:30 год. в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі судового засідання №132.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2020 задоволено заяву Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про участь його представника у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №905/796/20, яке відбудеться 10.12.2020 о 10:30 год., у залі судового засідання №132 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EаsyCon», з використанням власних технічних засобів представника, який подав вказану заяву. Судове засідання у справі №905/796/20, яке відбудеться 10.12.2020 о 10:30 год., ухвалено провести за участю представника Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» Новгородської В.В. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EаsyCon», з використанням власних технічних засобів вказаного представника.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 оголошено перерву у розгляді справи №905/796/20 до 12.01.2021 об 11:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань №132. Задоволено клопотання Державної екологічної інспекції України про участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №905/796/20 в режимі відеоконференції. Доручено Донецькому апеляційному суду (87515, місто Маріуполь, проспект Миру, будівля 1-а ) забезпечити проведення відеоконференції у справі №905/796/20, розгляд якої відбудеться 12.01.2021 об 11:00 год. в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі судового засідання №132. Задоволено заяву Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про участь його представника у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №905/796/20, яке відбудеться 12.01.2021 об 11:00 год., у залі судового засідання №132 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EаsyCon», з використанням власних технічних засобів представника, який подав вказану заяву. Повідомлено представника Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» Новгородську В.В., що Інструкція щодо участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EаsyCon» знаходиться за веб-посиланням: https://easycon.com.ua/vkz_help_uk-ua.pdf, та роз`яснити, що для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду необхідно використовувати комп`ютерну техніку або смартфони з доступом в мережу Інтернет, які дозволяють передавати аудіосигнал та відеозображення; за 10 хвилин до початку судового засідання представник зобов`язаний зайти та авторизуватися в системі відеоконференцзв`язку, активувати технічні засоби (мікрофон, навушники та камеру), перевірити їх працездатність шляхом тестування за допомогою системи відеоконференцзв`язку та очікувати запрошення секретаря судового засідання до участі в судовому засіданні. Доведено до відома учасників апеляційного провадження, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою. Попереджено учасників процесу, що у разі неявки представників з належним чином оформленими повноваженнями, справа може бути розглянута за наявними в ній документами.
У судовому засіданні 12.01.2021 прокурор заперечував щодо вимог апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, оскаржуване судове рішення – без змін.
Також, відповідальними працівниками Східного апеляційного господарського суду було складено акт про несправність (неналежне функціонування) системи відеоконференцзв`язку №12-33/11 від 12.01.2021 відповідно до якого 12.01.2021 судове засідання в системі відеоконференцзв`язку за допомогою онлайн сервісу «EasyCon» у справі №905/796/20 не було проведено, у зв`язку з відсутністю сталого з`єднання з сервером забезпечення відеоконференцзв`язку. 
Зважаючи на те, що процесуальний строк розгляду апеляційної скарги на рішення суду вже вичерпано, продовження строків апеляційного розгляду не передбачено чинним процесуальним законодавством, зважаючи на те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, судова колегія дійшла висновку про можливість закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні. 
Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступні обставини.
Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення позапланової перевірки ПрАТ «ММК ім. Іліліча» у період з 30.05-12.06.2019 (акт перевірки №42) відділом інструментально-лабораторного контролю Державною Азовською морською екологічною інспекцією (далі- ДАМЕІ) були проведені вимірювання вмісту забруднюючих речовин у зворотних водах на водовипусках №1,2,3,4 і поверхневих водах в контрольних створах р. Кальчик та р. Кальміус, що зафіксовано в акті відбору проб №17 від 06.06.2019. Результати вимірювання наведені у протоколі вимірювання №17 від 11.06.2019. За результатами вимірювань на водовипусках №1,2,3,4 зафіксовані перевищення затверджених допустимих концентрацій забруднюючих речовин та було встановлено, що ПрАТ «ММК ім. Ілліча» здійснює скид виробничих стічних вод в р. Кальміус та р. Кальчик, з концентрацією, яка перевищує встановлені норми, передбачені дозволом на спеціальне водокористування. З метою усунення порушень природоохоронного законодавства виявлених під час проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища ПрАТ «МКК ім. Ілліча» було видано припис до акту №42 від 30.05-12.06.2019. 
Згідно направлення ДАМЕІ від 27.08.2019 №177 (т.1, а.с. 91-92) на проведення позапланової перевірки ПрАТ «МКК ім. Ілліча», на підставі наказу №221 від 27.08.2019 (т.1, а.с. 93-94) у період з 28.08.2019 по 10.09.2019 інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Азовського моря Державної Азовської морської екологічної інспекції було проведено позапланову перевірку виконання ПрАТ «ММК ім. Ілліча» пунктів 2.1, 2.2 припису до акту №42 від 30.05-12.06.2019.
Під час проведення позапланової перевірки у період з 28.08.-10.09.2019, відділом інструментально-лабораторного контролю ДАМЕІ були проведені вимірювання вмісту забруднюючих речовин у зворотних водах на водовипусках №1,2,3,4 і поверхневих водах в контрольних створах р. Кальчик і р. Кальміус, що зафіксовано в актах відбору проб №23 від 29.08.2019, та №27 від 04.09.2019. Результати вимірювань наведені у протоколах вимірювань №23 від 03.09.2019, та №27 від 09.09.2019. За результатами вимірювань на водовипусках №1,2,3,4 зафіксовані перевищення затверджених допустимих концентрацій забруднюючих речовин по водовипуску №1: азот амонійний, нітрити, хлориди, сульфати, залізо загальне, БСК-5, нафтопродукти, фосфати; по водовипуску №2: хлориди, сульфати, залізо загальне, завислі речовини; по водовипуску №3: сульфати, залізо загальне, азот амонійний; по водовипуску №4: сульфати, фосфати. 
За результатами перевірки складено акт від 28.08-06.09.2019 №96, в якому зазначені порушення водного законодавства. Перевіркою встановлено, що ПрАТ «ММК ім. Ілліча» за період з 06.06.2019 по 04.09.2019 здійснювався скид зворотних вод з водовипусків №№1,2,3,4 з перевищенням затверджених допустимих концентрацій забруднюючих речовин, що перевищує передбачені дозволом на спеціальне водокористування.
За наслідками перевірки видано припис до акту №96 від 28.08-6.09.2019 про усунення виявлених недоліків з вимогами: розробити план організаційно-технічних заходів по усуненню виявлених недоліків, копію наказу надати до Державної Азовської морської екологічної інспекції; забезпечити повне та безумовне виконання вимог та умов наданого Дозволу на спеціальне водокористування; дотримуватись умов скиду стічних вод та не допускати перевищень, затверджених нормативів ГДС; надати до Держаної Азовської морської екологічної інспекції результати хім. аналізу стічних вод ПрАТ «ММК ім. Ілліча» по водовипускам №№1,2,3,4 та р. Кальчик та р. Кальміус, а також об`єм скиду стічних вод по кожному водовипуску окремо.
За вказаними порушеннями Державною Азовською морською екологічною інспекцією розраховано збитки у відповідності з Методикою розрахунків розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів п.7.1, затвердженої наказом Мінприроди України №389 від 20.07.2009 та зареєстрованої Мінюстом України № 767/16783 від 14.08.2009. В результаті скиду забруднюючих речовин (азот амонійний, нітрити, хлориди, сульфати, залізо, нафтопродукти, фосфати) спричинені збитки розміром 147860, 64 грн.
Крім того, за вищевказаними порушеннями Державної Азовської морської екологічної інспекції складені протоколи від 06.09.2019 та винесені постанови адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 - енергетик цеху, ОСОБА_2 , - ділянки газового господарства, ОСОБА_3 - ст. фахівець доменного цеху, за правопорушення, передбачене ст.188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладений адміністративний штраф у розмірі у розмірі 1020 грн., який згідно копій чеків правопорушниками сплачені.
В листах від 16.10.2019 №39/724, від 18.09.2019 №39/640 відповідачем надані Державній Азовській морській екологічній інспекції відомості щодо обсягів скидів стічних вод за період з 01.06.2019 по 30.09.2019. За твердженням позивача, відповідач не виконав приписи щодо усунення недоліків та надалі продовжував здійснювати перевищення затверджених нормативів ГДС. На підставі здійсненого, проте не оплаченого розрахунку збитків, Державна Азовська морська екологічна інспекція направила на адресу відповідача претензію №10 з вимогою добровільно відшкодувати нанесені державі збитки внаслідок скидання забруднюючих речовин зі зворотними водами в поверхневий водний об`єкт (т.1, а.с. 44-45).
На підтвердження отримання відповідачем претензії у матеріалах справи міститься повідомлення про вручення листа, а також відповідь відповідача на претензію від 06.02.2020 №39/84, за змістом якої відповідач зазначив, що протоколи вимірювання показників складу та властивостей зворотних вод вказують на те, що перевищення концентрації забруднюючих стічних водах були виявлені 11.06,2019, 29.08.2019, 04.09.2019. Проте, це не доводить той факт, що перевищення концентрації забруднюючих речовин в зворотних водах мало місце протягом всього періоду нарахування збитку, тобто з 06.06.2019 до 04.09.2019. Тому відповідач вважав необхідним виконати перерахунок розміру збитків, наднормативний скид забруднюючих речовин з урахуванням, результатів вимірювань лабораторії управління охорони навколишнього середовища ПРАТ «ММК ІМ Ілліча». Результати відомчого контролю лабораторії управління охорони навколишнього середовища ПРАТ «ММК ІМ. Ілліча» додаються.
Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову оскільки факт здійснення відповідачем скиду виробничих стічних вод в р. Кальміус та р. Кальчик, з концентрацією забруднюючих речовин, яка перевищує встановлені норми, передбачені дозволом на спеціальне водокористування, доведено належними та допустимими доказами, підтверджено матеріалами справи; розрахунок збитків, здійснений на основі даних первинної документації математичними методами, виконаний згідно з встановленими нормативними вимогами , є арифметично вірним та таким, що відповідає обставинам справи. 

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до преамбули   Водного Кодексу України   (далі   ВК України), усі води (водні об`єкти) на території України є національним надбанням народу України, однією з природних основ його економічного розвитку і соціального добробуту. Водні ресурси забезпечують існування людей, тваринного і рослинного світу і є обмеженими та уразливими природними об`єктами.
Державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають природні ресурси, які залучені в господарський обіг, так і невикористані в народному господарстві в даний період земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ (ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).
Відповідно до   ст.38 ВК України   нормативи гранично допустимого скидання забруднюючих речовин встановлюються з метою поетапного досягнення екологічного нормативу якості води водних об`єктів.
Відповідно до п.3, 7 ч.1   статті 44 ВК України   водокористувачі зобов`язані дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.
Частиною 1   ст.70 ВК України   визначено, що скидання стічних вод у   водні об`єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.
Згідно зі   ст.95 ВК України   усі води (водні об`єкти) підлягають охороні від забруднення, засмічення, вичерпання та інших дій, які можуть погіршити умови водопостачання, завдавати шкоди здоров`ю людей, спричинити зменшення рибних запасів та інших об`єктів водного промислу, погіршення умов існування диких тварин, зниження родючості земель та інші несприятливі явища внаслідок зміни фізичних і хімічних властивостей вод, зниження їх здатності до природного очищення, порушення гідрологічного і гідрогеологічного режиму вод.
Відповідно ч.1   ст.40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»   використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища (пункт «б»); здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб (пункт «е»).
Пунктом «в» статті 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», встановлено, що економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають, зокрема встановлення лімітів використання природних ресурсів, скидів забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище.
Згідно зі ст.33 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» з метою удосконалення роботи по розробці та затвердженню гранично допустимих скидів забруднюючих речовин у водні об`єкти із зворотними водами Міністерством охорони навколишнього природного середовища 15.12.1994 затверджено Інструкцію про порядок розробки та затвердження гранично допустимих скидів (ГДС) речовин у водні об`єкти із зворотними водами № 116 (далі - «Інструкція про встановлення ГДС»), зареєстрована в МЮУ від 22.12.1994 за № 313/523. 
Пунктом 2.1 Інструкції про встановлення ГДС встановлено, що скид зворотних вод у водні об`єкти є одним з видів спеціального водокористування і здійснюється на основі дозволів, які видаються у встановленому порядку органами Мінприроди України. Величини ГДС речовин розробляються і затверджуються для діючих і тих, що проектуються, підприємств-водокористувачів, які мають (будуть мати) організовані скиди зворотних вод з господарської ланки круговороту води у природні ланки (річкові, озерні, морські), тобто у водні об`єкти. Величини ГДС речовин встановлюються для кожного окремого випуску зворотних вод у поверхневі та морські води у випадках відповідно до п.1.9 на основі нормативних документів, які регламентують скид зворотних вод і встановлюють норми якості води водних об`єктів.
Матеріалами справи підтверджено, що водокористувачу ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» виданий дозвіл на спеціальне водокористування від 11.07.2019 №246/ДН49д-19, фактичне місце здійснення діяльності: м. Маріуполь, змішана вода з каналу Сіверський Донець-Донбас та Старокримського водосховища питної якості з мереж КП «Маріупольське ВУВКГ», Маріупольського РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу», Павлопільського водосховища, Водозабор НС Кальміус-1 та НС Кальміус – 2/басейн річок Приазов`я/розташовані у м. Маріуполь. 
Крім того, в дозволі зазначені умови спеціального водокористування, а також встановлені ліміти скидів, а саме: нормативи  гранично допустима концентрація в мг/дмЗ та допустимі обсяги скиду (ГДС) в м3/год та м/рік.
Контроль за дотриманням встановлених обмежень на скид зворотних вод, які вказані у затверджених документах, що визначають ГДС, ТПС речовин і плани водоохоронних заходів, здійснюється органами Мінприроди України на підставі даних, що представляються водокористувачами, контрольних замірів і обстежень (п. 4.1 Інструкції про встановлення ГДС).
Контроль здійснюється згідно з чинним законодавством і нормативними документами, що регламентують порядок проведення контролю за водоохоронною і водогосподарською діяльністю водокористувачів.
Вимірювання показників концентрацій нормованих речовин у зворотних водах для визначення їх маси виконуються шляхом аналізу змішаних проб, відібраних вручну або за допомогою пробовідбірників змішаних (середнього динних, середньодобових) проб.
Судом встановлений факт наявності свідоцтва про атестацію відділу інструментально-лабораторного контролю Державної Азовської морської екологічної інспекції, що надає право на проведення вимірювань у сфері поширення державного метрологічного нагляду, у тому числі щодо замірювань концентрації міді у зворотних водах. Крім того, відповідні повноваження на проведення вимірювань під час контролю стану навколишнього середовища надані наказом Держекоінспекції від 30.01.2019 №42. Здійснення відбору проб не потребує направлення на перевірку, переліку питань, що підлягають перевірці тощо і отримані результати аналізу використовуються для визначення наявності чи відсутності факту наднормативного скиду забруднюючих речовин у водний об`єкт зі зворотними водами.
Як встановлено вище, актом Державної Азовської морської екологічної інспекції від 28.08-06.09.2019 №96 під час проведення позапланової перевірки виконання ПРАТ «ММК ІМ. ІЛЛІЧА» п.п.2.1, 2.2 припису до Акту, відділом інструментально-лабораторного контролю ДАМБІ проведені вимірювання вмісту забруднюючих речовин у зворотних водах на водовипусках №№ 1, 2, 3, 4 і поверхневих водах в контрольних створах р.Кальчик і р.Кальміус, що зафіксовано в актах відбору проб від 06.06.2019 №17, №23 від 29.08.2019, №27 від 04.09.2019. Результати вимірювань наведені у протоколах вимірювань від 06.06.2019 №17, №23 від 03.09.2019, №27 від 09.09.2019.
Дані акти складалися в присутності керівника підприємства відповідача та інших його уповноважених працівників ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча». Вказані особи підписали акти без зазначення пояснень, зауважень або заперечень у відповідній графі акту. Відомостей щодо скасування актів начальником інспекції, оскарження їх в порядку адміністративного судочинства, визнання недійсними або незаконними до матеріалів справи не додано.
За таких обставин, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про те, що факт здійснення відповідачем скиду виробничих стічних вод в р. Кальміус та р. Кальчик, з концентрацією забруднюючих речовин, яка перевищує встановлені норми, передбачені дозволом на спеціальне водокористування, доведено належними та допустимими доказами та підтверджено матеріалами справи.
Відповідно до п. «є» ч.2   ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»   відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у допущенні наднормативних, аварійних і залпових викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. Згідно ч.4   ст.68 цього ж Закону, підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону природного середовища в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, у тому числі, у допущенні наднормативних, викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. За змістом зазначеної статті підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди.
У відповідності до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Частиною 1 статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Пунктом «е» ст.41 «Про охорону навколишнього природного середовища» серед економічних заходів забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачено відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Виходячи з положень ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) розміру збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування шкоди.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що дії відповідача є винними та протиправними, між завданими збитками та діями апелянта наявний причинно-наслідковий зв`язок. Вказане свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу в сумі 147860,64 грн. 

Щодо тверджень апелянта про те, що позапланова перевірка проводилась у період з 28.08.2019 по 06.09.2019, а тому відбір проб відповідно до акту №17 від 06.06.2019 ніяк не міг бути здійснений під час позапланового заходу, колегія суддів зазначає наступне. 
Як вже було вказано вище, позапланова перевірка ПрАТ «ММК ім. Ілліча» була проведена у період з 30.05.2019 по 12.06.2019 (акт перевірки №42) під час якої були здійснені вимірювання вмісту забруднюючих речовин у зворотних водах на водовипусках №1,2,3,4, і поверхневих водах в контрольних створах р. Кальчик та р. Кальміус, що і було зафіксовано в акті відбору проб вод №17 від 06.06.2019, про який зазначає апелянт. З метою усунення виявлених порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час проведення позапланової перевірки ПрАТ «ММК ім. Ілліча» було видано припис до акту №42 від 30.05-12.06.2019. 
А вже позапланова перевірка у період з 28.08.2019 по 10.09.2019, відповідно до направлення №177 від 27.08.2019 та наказу №221 від 27.08.2019, проводилась саме з метою перевірки виконання ПрАТ «ММК ім. Ілліча» пунктів 2.1, 2.2 припису до акту №42 від 30.05.-12.06.2019. 
Таким чином, акт відбору проб вод №17 від 06.06.2019, дійсно, складено не в рамках позапланової перевірки, яка проводилася у період з 28.08.2019 по 10.09.2019. Але, як було зазначено вище, спірна перевірка проводилася саме з метою перевірки усунення порушень, виявлених під час позапланової перевірки, яка проводилась у період з 30.05.2019 по 12.06.2019. Тобто, момент встановлення факту правопорушення датується 06.06.2019. Тому, Державна екологічна інспекція правомірно здійснила розрахунок збитку заподіяного природному середовищу р. Кальчик та р. Кальміус в результаті скиду зворотних вод з водовипусків №1,2,3,4 ПрАТ «МКК ім. Ілліча» за період з 06.06.2019 по 04.09.2019 (т. 1, а.с. 40-42).

Щодо посилань апелянта на відсутність доказів відбору проб у липні 2019, а отже вказаний період не може бути включений до розрахунку, колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до п.2.4. Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів №389 з моменту встановлення факту скиду зворотних вод з перевищенням встановлених нормативів ГДС до повного його припинення проби води відбираються не менше трьох разів.
В даному випадку моментом встановлення факту скиду зворотних вод з перевищенням встановлених нормативів ГДС є 06.06.2019 згідно акту №17, у зв`язку з чим вказане порушення є триваючим з червня. Законодавство не встановлює період за який повинні бути проведені додаткові відбори проб. Отже, колегія суддів вважає, що за наявності відборів проб води та підтвердження факту забруднення у серпні та вересні, липень включається до періоду триваючого порушення.

Щодо посилання апелянта на те, що в акті відбору проб не вказані точки відбору проб, немає прив`язки до місцевості, як того вимагає паспорт відбору проб, не зазначена глибина, на якій здійснювався відбір, тому даний документ не може враховуватися як допустимий доказ, колегія суддів зазначає наступне.
З акту відбору проб вод вбачається, що проби поверхневих вод р. Кальчик, р. Кальміус відбирались на території м. Маріуполь та вказане місце відбору проби: Скид №1,2,3,4. При чому, у дозволі на спеціальне водокористування відповідача №246/ДН/49д-19 від 11.07.2019 (т.2, а.с. 55-67) фактичне місце здійснення діяльності (водовідведення) зазначені як: Випуск №1,2,3,4 у р. Кальчик та р. Кальміус без прив`язки до місцевості. Таким чином, акт відбору проб складений відповідно до вимог чинного законодавства є належним та допустимим доказом у справі. 

Щодо твердження апелянта про те, що притягнення працівників ПрАТ «ММК ім. Ілліча» до адміністративної відповідальності не може бути доказом факту протиправної поведінки відповідача, колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до п. «є» ч.2 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у допущенні наднормативних, аварійних і залпових викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. Згідно ч.4 ст.68 цього ж Закону, підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону природного середовища в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, у тому числі, у допущенні наднормативних, викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. За змістом зазначеної статті підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
За нанесені державі збитки внаслідок скидання забруднюючих речовин зі зворотними водами у поверхневий водний об`єкт, Державною Азовською морською екологічною інспекцію складені протоколи від 06.09.2019 та винесені постанови адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 - енергетик цеху, ОСОБА_2 , - ділянки газового господарства, ОСОБА_3 - ст. фахівець доменного цеху, за правопорушення, передбачене ст.188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладений адміністративний штраф у розмірі у розмірі 1020 грн.
Тобто, дані обставини підтверджують факт відповідальності посадових осіб, винних у порушенні природоохоронного законодавства. Проте сам лише факт притягнення осіб до адміністративної відповідальності не був покладений в основу рішення суду першої інстанції. Відповідно до ч. 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Отже, суд першої інстанції прийшов до висновку про протиправну поведінку відповідача та його вину на основі сукупності належних та допустимих доказів. 

Щодо твердження апелянта про порушення Державною Азовською морською екологічною інспекцією норм Методики №389 та неправильність наданого розрахунку, колегія суддів зазначає таке.
Згідно зі ст.33 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» з метою удосконалення роботи по розробці та затвердженню гранично допустимих скидів забруднюючих речовин у водні об`єкти із зворотними водами Міністерством охорони навколишнього природного середовища 15.12.1994 затверджено Інструкцію про порядок розробки та затвердження гранично допустимих скидів (ГДС) речовин у водні об`єкти із зворотними водами № 116 (далі – Інструкція), зареєстрована в МЮУ від 22.12.1994 за № 313/523.
Пунктом 2.1 Інструкції встановлено, що скид зворотних вод у водні об`єкти є одним з видів спеціального водокористування і здійснюється на основі дозволів, які видаються у встановленому порядку органами Мінприроди України. Величини ГДС речовин розробляються і затверджуються для діючих і тих, що проектуються, підприємств-водокористувачів, які мають (будуть мати) організовані скиди зворотних вод з господарської ланки круговороту води у природні ланки (річкові, озерні, морські), тобто у водні об`єкти. Величини ГДС речовин встановлюються для кожного окремого випуску зворотних вод у поверхневі та морські води у випадках відповідно до п.1.9 на основі нормативних документів, які регламентують скид зворотних вод і встановлюють норми якості води водних об`єктів.
Матеріали справи свідчать, що водокористувачу ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» виданий дозвіл на спеціальне водокористування від 11.07.2019 №246/ДН49д-19, фактичне місце здійснення діяльності: м. Маріуполь, змішана вода з каналу Сіверський Донець-Донбас та Старокримського водосховища питної якості з мереж КП «Маріупольське ВУВКГ», Маріупольського РВУ КП «Компанія «Вода Донбасу», Павлопільського водосховища, Водозабор НС Кальміус-1 та НС Кальміус - 2/басейн річок Приазов`я/розташовані у м. Маріуполь.
Крім того, в дозволі зазначені умови спеціального водокористування, а також встановлені ліміти скидів, а саме: нормативи гранично допустима концентрація в мг/дмЗ та допустимі обсяги скиду (ГДС) в м3/год та м/рік.
Відповідно до п. 2.13 зазначеної Інструкції після встановлення ГДС речовин вимагається дотримання як допустимих мас, так і допустимих концентрацій речовин, а також не допускається перевищення затвердженої витрати зворотних вод.

Методика розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затверджена наказом Мінприроди України від 20.07.2009 №389, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 за №767/16783.
Згідно пункту 1.2. Методика №389 встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, у разі: забруднення водних об`єктів, у тому числі пов`язаного із самовільними та аварійними скидами у водний об`єкт забруднюючих речовин та фізико-хімічних показників (далі - забруднюючі речовини) із зворотними водами або забруднюючих речовин у чистому вигляді, у складі сировини, продукції чи відходів, крім випадків забруднення територіальних і внутрішніх морських вод та виключної морської економічної зони України із суден, кораблів та інших плавучих засобів; забруднення поверхневих та підземних вод під впливом полігонів (сміттєзвалищ) твердих побутових та промислових відходів; самовільного використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів; забору, використання води та скиду забруднюючих речовин із зворотними водами з порушенням умов водокористування, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування.
Згідно п.2.1. розділу ІІ Методики №389 наднормативними скидами забруднюючих речовин у водний об`єкт з перевищенням ГДС вважаються скиди зі зворотними водами забруднюючих речовин з перевищенням встановлених нормативів ГДС, що підлягають нормуванню згідно із законодавством, або таких, що не підлягають нормуванню згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.2 Методики № 389, факт наднормативного скиду забруднюючих речовин у водний об`єкт зі зворотними водами встановлюється державними інспекторами за результатами інструментально-лабораторних методів контролю, документальної перевірки фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців та юридичних осіб та розрахунковим методом.
Розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних водним об`єктам внаслідок скидів забруднюючих речовин із зворотними водами з перевищенням встановленого нормативу ГДС має здійснюватися за формулою №12 пункту 7.1 Методики:
З=К кат* Кpxk3x * [(Mil * у il ) + (М i2 * у i2) +…(М im * у im)],
де Мі - маса наднормативного скиду і-ї забруднюючої речовини у водний об`єкт зі зворотними водами, т.
Для розрахунків маси наднормативного скиду забруднюючої речовини використовувалась формула 1 пункту 5.1. Методики
Мі = (Сіф- Сід) х Qіф х t х 10-6
Де Сіф - середня фактична концентрація і-ї забруднюючої речовини іф у
зворотних водах, г/м3,
Qіф - фактичні витрати зворотних вод, м3/год.
Для розрахунків маси наднормативного скиду забруднюючої речовини державними інспекторами Державної Азовської морської екологічної інспекції використовувалась середня фактична концентрація забруднюючої речовини у зворотних водах (яка розраховується за формулою: Сіф= (Сin1+ Сin2+ Сin3)/n), та порівнювалась із затвердженою гранично допустимою концентрацією забруднюючої речовини, яка є нормативом гранично допустимого скиду (ГДС) речовин з випусків № 1,2,3,4 відповідача.
Згідно п.5.7 Методики, фактичні витрати зворотних вод (Qіф) визначаються на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки фізичної особи - підприємця або юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності).
Таким чином, лабораторно - інструментальній метод, як стверджує відповідач, для визначення показника Qіф не є обов`язковим, може вираховуватися математичними способом, тому доводи відповідача в цій частині є помилковими.
Позивачем проведено розрахунки розміру відшкодування збитків, які заподіяні державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, згідно з якими розмір заподіяних державі збитків внаслідок скиду зворотних вод з перевищенням встановлених нормативів граничнодопустимого скиду на випусках №1,2,3,4 за період з 06.06.2019 по 04.09.2019 складає 147860, 64 грн.
Перевіривши представлений позивачем розрахунок збитків, здійснений на основі даних первинної документації математичними методами, суд дійшов висновку по те, що останній виконаний згідно з встановленими нормативними вимогами, є арифметично вірним та таким що відповідає матеріалам справи.
Крім того, суд приймає до уваги той факт, що в листах від 16.10.2019 №39/724, від 18.09.2019 №39/640 відповідачем надані Державній Азовській морській екологічній інспекції відомості щодо обсягів скидів стічних вод за період з 01.06.2019 по 30.09.2019, та за період з 01.09.2019 по 30.09.2019 відповідно, за змістом яких відповідні показники вимірювались відповідачем у тис.м3/місяць.
Позивачем з урахуванням п.2.2 Методики правомірно шляхом математичних розрахунків переведені надані відповідачем показники у м3/год. (Qіф). Таким чином, затверджена гранично допустима концентрація і гранично допустимий скид (ГДС) є пов`язаними між собою нормативами гранично допустимого скиду речовин, а тому застосування формули 1 та 12 Методики цілком обґрунтовано. Зазначена правова позиція також викладена у постанові Вищого господарського суду Україні від 25.04.2017 справа №905/1917/16.
Наданий відповідачем контррозрахунок не містить нормативного обґрунтування та правових підстав для застосування вказаних показників, а тому не є належним та допустимим доказом, і не може бути прийнятий судом до уваги. 

Щодо доводів апелянта про відсутність у прокурора підстав для представництва інтересів держави у даній справі. 
Відповідно до частини третьої статті 23 Закон України «Про прокуратуру» прокурор може переставляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.
Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Вищенаведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.
Під час звернення із позовною заявою прокурор зазначив про наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави у суді з огляду на те, що саме державою здійснюється особлива охорона та нагляд за дотриманням природоохоронного законодавства та контроль за надходженням грошових коштів в цій сфері до спеціального фонду державного бюджету. 
Крім того, від Державної Азовської морської екологічної інспекції надійшов лист №3/01-21/427 від 02.03.2020 щодо неможливості самостійного звернення до суду із метою стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок понаднормативного скиду ПрАТ «ММК ім. Ілліча» зворотних вод з концентрацією забруднюючих речовин та з проханням звернутися місцеву прокуратуру з позовом в інтересах держави в особі Державної Азовської морської екологічної інспекції (т. 1, а.с. 48).
Також листом від 15.04.2020 прокуратурою повідомлено Державну Азовську морську екологічну інспекцію про те, що буде скеровано позовну заяву в інтересах держави в особі Державної Азовської морської екологічної інспекції про стягнення збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу на суму 147860,64 грн (т.1, а.с. 81-82). 
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що, звертаючись до суду із цим позовом, Керівник Маріупольської місцевої прокуратури №2 Донецької області, відповідно до вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та статті 53 ГПК України, обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави в суді, дотримався визначеного законом порядку, визначив, у чому саме полягає порушення інтересів держави та правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на все вищевикладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків господарського суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване судове рішення, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування або зміни вказаного рішення відсутні.
З огляду на викладене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційних вимог.
Ураховуючи те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою покладаються на апелянта відповідно до положень статті 129 ГПК України.
У відповідності до вимог ч. 6 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів.
Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Донецької області від 10.09.2020 у справі №905/796/20 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21.01.2021.

Головуючий суддя                                                                    Р.А. Гетьман

Суддя                                                                                           Н.М. Дучал  

Суддя                                                                                           О.І. Склярук