П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/3222/20	

 	Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.                            Дата і місце ухвалення: 11.01.2021р., м. Херсон                                   	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –    Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.
       при секретарі  –     Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року по справі за позовом фермерського господарства «Колос» до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, 

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2020 року фермерське господарство «Колос» звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення №003910506 від 25.09.2020р., яким, за порушення ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 500 000 грн.  
Позов обґрунтовувало тим, що станом на дату проведення податковим органом фактичної перевірки ФГ «Колос» не надавало жодних послуг із зберігання пального іншим суб`єктам господарювання, не здійснювало реалізацію пального  іншим особам на підставі ліцензії на право зберігання пального, а тому застосування спірним податковим повідомленням-рішенням до позивача штрафних санкцій за порушення ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» є необґрунтованим. ФГ «Колос» придбало пальне для власного споживання  і на день проведення перевірки воно повністю було використане в господарській діяльності господарства для заправки сільгосптехніки. Крім того, належна позивачу територія не належить до акцизного складу, ФГ «Колос» є платником єдиного податку 4 групи та зберігало пальне для власного споживання в об`ємі, що не перевищує 10000 куб метрів. Також, позивач стверджував про відсутність у Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі підстав для проведення фактичної перевірки, передбачених ПК України.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі №003910506 від 25.09.2020р.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи,  просить скасувати рішення від 11.01.2021р. з прийняттям нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову ФГ «Колос».
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначив, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням податкового органу на те, що факт постачання 23.07.2020р. на адресу ФГ «Колос» дизельного пального у кількості 12681,03л від постачальника ПП «Дніпро Нафта Сервіс» підтверджується акцизною накладною №29 від 23.07.2020р. та зареєстрованими ПП «Дніпро Нафта Сервіс» податковими накладними. Тобто, факт отримання позивачем 23.07.2020р.  пального у кількості 12681,03л підтверджено належними доказами, однак ФГ «Колос» його зберігало за адресою: Херсонська область, Новотроїцький район, с.Дивне, вул.Кіровська, 68А за відсутності відповідної ліцензії. При цьому, у позивача наявна можливість отримати  та зберігати пальне у стаціонарній ємності за адресою отримання пального. 
Апелянт вважає необґрунтованим прийняття судом першої інстанції до уваги посилань позивача на те, що отримане пальне одразу ж було використане у господарській діяльності ФГ «Колос» - для заправки сільськогосподарської техніки. Зазначає, що позивачем не надано суду жодного доказу в підтвердження таких посилань. 
Також, апелянт посилається на те, що відсутність в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні посилання на частину, пункт та підпункт статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», на підставі якої застосовано штрафні санкції, свідчить про окремі дефекти форми рішення контролюючого органу, які не повинні сприйматися як безумовні  підстави для висновку  щодо протиправності такого рішення.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ФГ «Колос» зареєстровано юридичною особою 27.08.1997р., основним видом діяльності якої є Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (КВЕД 01.11).
На підставі наказу №681 від 03.09.2020р. та направлень на фактичну перевірку від 03.09.2020р. №1050 та №1051, працівниками Головного управління ДПС у Херсонській області на підставі наказу Головного управління ДПС у Херсонській області 04 вересня 2020 року проведено фактичну перевірку об`єкта - склад (місце отримання пального), що розташований за адресою: Херсонська область, Новотроїцький район, с. Дивне, вул. Кіровська, 68А, платник податків ФГ «Колос» (код за ЄДРПОУ 19222619).
За результатами перевірки відповідачем складено акт перевірки від 04.09.2020р. №0353/21/22/РРО/1922619, яким зафіксовано порушення позивачем ст.15 Закону України від 19.12.1995р. №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме: зберігання пального без ліцензії.
Зокрема, в акті перевірки зазначено, що з 01.04.2020 суб`єкти господарювання, які використовують пальне для власних потреб, повинні отримувати ліцензію на право зберігання пального. 23.07.2020р. від постачальника ПП «Дніпро Нафто Серсвіс» згідно акцизної накладної відпущено пальне у кількості 12681,03 літрів дизельного пального (ДТ) ФГ «Колос». Ліцензія на зберігання пального відсутня.
25.09.2020р., на підставі акту перевірки №0353/21/22/РРО/1922619 від 04.09.2020р., Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийнято податкове повідомлення - рішення №003910506, яким, підставі підпункту 54.3.3. пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і ст. 17 Закону України від 19.12.1995р. №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», до ФГ «Колос» застосовано штрафні санкції в розмірі 500 000,0 грн. за порушення ст.15 Закону №481/95-ВР.
Не погоджуючись з правомірністю вказаного податкового повідомлення – рішення ФГ «Колос» оскаржило його в судовому порядку.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов ФГ «Колос», виходив з того, що ревізори обмежились лише описом факту придбання позивачем дизельного пального, не встановивши факт його зберігання, місце зберігання, наявні на час перевірки залишки та порядок його використання. Таким чином, за висновками суду першої інстанції, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.72 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено порушення ФГ «Колос» вимог ст.15 Закону №481/95-ВР.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» утворено Державну податкову службу шляхом реорганізації Державної фіскальної служби. 
Згідно пп. 27 п. 4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року №227, Державна податкова служба України відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом. ДПС України здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи.
Однією з функцій органів державної податкової служби, як закріплено у пп. 19-1.1.16 п. 19.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України, є здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.
Частиною першою статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - Закон №481/95-ВР) встановлено, що оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.
Статтею 1 Закону №481/95-ВР встановлено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.
Згідно ч.8 ст.15 Закону №481/95-ВР суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.
Частиною одинадцятою статті 15 Закону №481/95-ВР визначено, що ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.
Статтею 17 Закону №481/95-ВР передбачена відповідальність за порушення норм цього Закону. Зокрема, згідно ч.2 ст.17 вказаного Закону до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії – 500 000 гривень.
Приписами ст.16 Закону №481/95-ВР визначено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.
Результати фактичної перевірки зафіксовані в акті №0353/21/22/РРО/1922619 від 04.09.2020р., згідно до  якого встановлено зберігання пального без наявності відповідної ліцензії. В основу зазначених висновків покладено обставини придбання позивачем в липні 2020 року дизельного пального у ПП «Дніпро Нафто Серсвіс» у кількості 12681,03 літрів (ДТ).
Водночас, зміст акту фактичної перевірки не відображає обставин використання та зберігання позивачем пального, наявність його залишку на дату перевірки. 
Надані відповідачем первинні документи, підтверджуючі придбання 23.07.2020р. ФГ «Колос» у постачальника ПП «Дніпро Нафто Серсвіс» пального у кількості 12681,03 літрів, не є беззаперечним доказом зберігання такого пального позивачем в розумінні ст.1 Закону №481/95-ВР.
При цьому, відповідачем не представлено безспірних доказів наявності та зберігання такого пального в ємностях ФГ «Колос», розташованих за адресою: Херсонська область, Новотроїцький район, с.Дивне, вул.Кіровська, 68А, а саме (але не виключно): акту вимірювання обсягів пального в цистернах, що знаходяться на території ФГ, документів щодо часткового використання такого пального тощо.
В свою чергу, ФГ «Колос» стверджує, що підприємство здійснює сільськогосподарську діяльність на земельних ділянках, при якій використовує сільськогосподарську техніку. Дизельне пальне придбано у  ПП «Дніпро Нафто Серсвіс» виключно для потреб власного споживання та одразу ж було використане у господарській діяльності  - для заправки сільськогосподарської техніки.
Враховуючи, що під час проведення перевірки Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі не встановлено факт зберігання позивачем пального з посиланням на відповідні докази, а лише констатовано факт його придбання у ПП «Дніпро Нафто Серсвіс», тому колегія суддів вважає, що висновки відповідача про порушення позивачем положень ст.15 Закону №481/95-ВР ґрунтуються виключно на припущеннях.
Апелянт фактично ототожнив поняття «придбання пального» та «зберігання пального».
Оскільки відповідачем не представлено жодного доказу здійснення позивачем зберігання пального без наявності ліцензії, тому колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для застосування до ФГ «Колос» штрафних (фінансових) санкцій у вигляді штрафу на підставі ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР.
Та обставина, що 04.09.2020р. позивачем подано заяву щодо отримання ліцензії на право зберігання пального та отримання ним такої ліцензії 11.09.2020р. протилежного не доводить. 
На підставі викладеного у сукупності колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції від 11.01.2021р. колегія суддів не вбачає.
Відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі залишити без задоволення, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.
                                                                  Повний текст судового рішення виготовлений 16 березня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук