КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
_________________________
 
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
справа № 358/156/20                                  Головуючий у 1-й інстанції суддя: Корбут В.М.
 
19 січня 2021 року                                                                                                          м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :
судді-доповідача - Саліхова В.В.
суддів: Вербової І.М., Шахової О.В., 
секретаря судового засідання: Сидоренко А.Д.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 21 серпня 2020 року за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про не підтримання позовних вимог та стягнення судових витрат по справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головне управління по Києву та Київської області Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2020 року АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути з відповідача 16 632,27 грн. заборгованості.
07 серпня 2020 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Головне управління по Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» Березюк Є.О. звернувся до суду із заявою про не підтримання позовних вимог та стягнення судових витрат, в якій просив:
стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2 102 грн. сплачений Банком за подання позовної заяви до суду;
стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3 153 грн. сплачений Банком за подання до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 13.04.2020;
розглянути справу без участі представника позивача.
Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 21 серпня 2020 року заяву задоволено частково. Прийнято відмову від позову представника позивача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Головне управління по Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» Березюка Є.О. у справі № 358/156/20 за позовом АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Головне управління по Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, і провадження по ній закрито.
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1962/2021	
Зобов`язано Управління Державної казначейської служби України у Богуславському районі Київської області повернути позивачу АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Головне управління по Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого 16 січня 2020 року згідно меморіального ордеру №1074705411, що становить 1 051 грн.
У задоволенні клопотання представника АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Головне управління по Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» Березюка Є.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Головне управління по Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» 3 153 грн. сплачений Банком за подання до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 13.04.2020 відмовлено.
В апеляційній скарзі АТ «Державний ощадний банк України» просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та задовольнити заяву про стягнення судового збору.
Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування своїх доводів вказує, що районним судом невірно застосовано норму процесуального права, оскільки позивач не відмовлявся від позовних вимог, а тому необхідно було закрити провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору.
Зазначає про необхідність стягнення судового збору при подачі позовної заяви та апеляційної скарги на ухвалу прийняту з порушенням норм чинного законодавства.
Учасники процесу в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи про причини неявки суд не повідомили.
У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41«Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
На підставі викладеного, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності учасників процесу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.
Постановляючи ухвалу про часткове задоволення заяви, суд першої інстанції виходив з того, що представник позивача відмовився від позову, що не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб, а тому суд вважає, що є всі законні підстави для закриття провадження у справі.
Клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3153 грн. сплачений Банком при поданні апеляційної скарги слід залишити без задоволення, оскільки районний суд не уповноважений вирішувати дане питання.
Враховуючи, звернувся до суду із заявою про відмову від позову після відкриття провадження у справі і до початку розгляду справи по суті, суд вважав за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову.
З таким висновком суду першої інстанції повністю не може погодитись колегія суддів, враховуючи наступне.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що у січні 2020 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії-Головне управління по Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» звернувшись до суду з позовом до ОСОБА_1 та просив стягнути з відповідача 16 632,27 грн. Посилався на те, що 03.08.2018 між сторонами було укладено договір у вигляді Заяви про приєднання №430621411 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Згідно умов Договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № НОМЕР_1 та надав кредит у сумі 20 000 грн. під 38% річних строком на 60 місяців із можливістю продовження на той самий строк. Однак, відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання, тому станом на 21.12.2019 виникла заборгованість.
Ухвалою суду від 13 квітня 2020 року позовну заяву повернуто позивачеві у зв`язку з не усуненням недоліків у строк визначений судом (а.с.43).
Представник позивача звернувся до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою на вказану ухвалу суду першої інстанції та сплатив судовий збір в розмірі 3 153 грн. за подачу апеляційної скарги (а. с. 88).
Постановою Київського апеляційного суду від 12 червня 2020 року апеляційну скаргу задоволено, ухвалу скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а. с. 111-112).
Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 14 липня 2020 року відкрито провадження у справі та призначене судове засідання на 21 серпня 2020 року.
07 серпня 2020 року представник Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Головне управління по Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» Березюк Євгеній Олександрович (далі-по тексту представник позивача) звернувся до суду із заявою про не підтримання позовних вимог та стягнення судових витрат, в якій просив:
- стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2102 грн. сплачений Банком за подання позовної заяви до суду;
- стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3153 грн. сплачений Банком за подання до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 13.04.2020;
- розглянути справу без участі представника позивача.
Представник позивача обґрунтував свою заяву тим, що станом на теперішній час у відповідача відсутня заборгованість за кредитним договором. Однак, погашення боргу здійснювалося ОСОБА_1 уже після подання Банком позову до суду, останній платіж внесено 30.04.2020, що підтверджується випискою по картковому рахунку.
Згідно заяви про не підтримання позовних вимог та стягнення судових витрат від 07 серпня 2020 року та виписки по картковому рахунку вбачається, що станом на 30 квітня 2020 року  ОСОБА_1 добровільно повністю погасив заборгованість за кредитним договором перед позивачем (а. с. 125-127).
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.
Відповідно до п. 4, ч. 1 та ч. 2 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.
У поданій заяві АТ «Державний ощадний банк України» про відмову від позову, позивач просив стягнути з відповідача на його користь судовий збір у розмірі 2 102 грн. сплачений Банком за подання позовної заяви до суду та судовий збір у розмірі 3153 грн. сплачений Банком за подання до Київського апеляційного суду апеляційної скарги на ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 13.04.2020.
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та частини третьої статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі відмови позивача від позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Згідно з ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
При зверненні із позовними вимогами позивач сплатив судовий збір у розмірі 2102 грн.
Ухвалою суду від 13 квітня 2020 року позовну заяву повернуто позивачеві у зв`язку з не усуненням недоліків у строк визначений судом (а. с. 43).
Представник позивача звернувся до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою на вказану ухвалу суду першої інстанції та сплатив судовий збір в розмірі 3 153 грн. за подачу апеляційної скарги (а. с. 88).
Постановою Київського апеляційного суду від 12 червня 2020 року апеляційну скаргу задоволено, ухвалу скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а. с. 111-112).
Встановлено, що заборгованість відповідачем сплачена 30 квітня 2020 року вже після звернення позивачем в суд із позовом 31 січня 2020 року, а позивач в суді першої інстанції заявив.
Таким чином, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір 5 255 грн. (2 102 грн. + 3 153 грн.), що чітко передбачено положеннями ч. 3 ст. 142 ЦПК України.
Отже, суд першої інстанції хибно вважав за необхідне уданому випадку застосувати ч. 1 ст. 142 ЦПК України.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом невірно застосовано норму процесуального права, оскільки позивач не відмовлявся від позовних вимог, а тому необхідно було закрити провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, лише якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.
Суд касаційної інстанції роз`яснив, що логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).
(Постанова Верховного Суду від 13.05.2020 у справі № 686/20582/19-ц).
Таким чином, у даному випадку предмет спору був наявнийна час пред`явлення позову, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, а тому вищевказана норма права до спірних правовідносин не підлягає застосуванню.
Крім того, у своїй заяві АТ «Державний ощадний банк України» зазначає про відмову від позовних вимог та просить застосовувати положення ч. 3 ст. 142 ЦПК України, яка стосується не підтримання позивачем своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не відповідають нормам процесуального права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
Враховуючи наведені обставини, колегія суддів прийшла до висновку, що вищезгадана ухвала суду першої інстанції в частині повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 1 051 грн. підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374, 376, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.
Ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 21 серпня 2020 року в частині розподілу понесених судових витрат у справі скасувати, у зв`язку з чим абзац третій та четвертий резолютивної частини ухвали викласти в наступні редакції:
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» судовий збір в розмірі 5 255 грн.
В іншій частині ухвалу районного суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.
 
Повний текст постанови складено 20.01.2021.
 
Головуючий:                                                              В.В. Саліхов

Судді:                                                                          І.М. Вербова

                                                                                     О.В. Шахова