ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/192/21 Справа № 214/8245/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Прасолов В. М. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко  Н. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 лютого 2021 року                                                                м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 , який народився    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В :
Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень. 
Цією ж постановою з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у сумі 420 гривень 40 копійок.
Згідно оскаржуваної постанови, 24.11.2020 о 02 год. 45 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді адміністратора в комп`ютерному клубі «Трафік» ТОВ «ББ ГРУП», розташованого за адресою: по вул. Івана Авраменка, 21а у м. Кривому Розі, допустив роботу клубу, в якому надавались послуги, в тому числі з громадського харчування, в якому після 22 год. 00 хв. приймав відвідувачів, чим порушив п. п. 11 п. 10 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року зі змінами від 13.11.2020 року (які діяли на момент скоєння правопорушення).
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав 26.12.2020 апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження постанови, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. 
В обґрунтування причин пропуску строку оскаржуваного судового рішення ОСОБА_1 посилається на те, що строк на оскарження постанови ним пропущений з поважних причин, а саме через те, що він ознайомився з текстом постанови за допомогою веб сайту, а копію оскаржуваної постанови ним отримано не було.
В якості доводів поданої скарги апелянт посилається на те, що постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнятою внаслідок неправильного встановлення обставин справи. В апеляційній скарзі указується на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог КУпАП, оскільки в ньому не зазначено частини статті 44-3 КУпАП, за якою слід кваліфікувати дії особи. Крім того, звертається увага на те, що матеріали справи не підтверджено, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання. Також, апелянт вказує на відсутність доказів у справі на підтвердження того, що у комп`ютерному клубі надавалися послуги громадського харчування. Отже, на переконання ОСОБА_1 , в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. 
ОСОБА_1 у судове засідання суду апеляційної інстанції, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, не з`явився, при цьому подав до апеляційного суду заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що вимогу апеляційної скарги підтримує та просить задовольнити апеляційну скаргу, а відтак, враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі апелянта.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на оскарження постанови та законність і обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до такого висновку. 
Відповідно до ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
В клопотанні ОСОБА_1 наголошує на тому, що судом не було оголошено повного тексту постанови, а ознайомився він з повним текстом постанови, яку оприлюднено на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень 16.12.2020.
Разом з цим, в матеріалах справи наявний супровідний лист суду від 14.12.2020 (а.с. 13) про направлення ОСОБА_1 копії постанови, однак відомостей, що він отримав копію постанови не міститься.
Враховуючи викладене, а також незначний пропущений строк на оскарження судового рішення, й з метою забезпечення доступу до правосуддя, апеляційний суд вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду і розглянути подану апеляційну скаргу по суті.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 
Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд, в порушення вищезазначених вимог закону, належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду, не підтверджуються матеріалами справи, а також суперечать вимогам Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , всупереч вимогам КУпАП, не в повному обсязі з`ясував та перевірив всі обставини справи, а висновки суду про винність апелянта не відповідають фактичним обставинам справи.
Так, оскаржуваною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, за те, що він будучи адміністратором в комп`ютерному клубі допустив роботу клубу, в якому надавались послуги, в тому числі з громадського харчування, в якому після 22 год. 00 хв. приймав відвідувачів, чим порушив п. п. 11 п. 10 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року зі змінами від 13.11.2020 року (які діяли на момент скоєння правопорушення).
Разом з цим, наявними матеріалами справи підтверджено, що на розгляді у суду перебував протокол щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. 
При цьому, стаття 44-3 КУпАП, має дві частини, з яких перша передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, а друга – за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.
Отже, з оскаржуваної постанови не можливо встановити, за які саме дії ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення.
Крім того, суд першої інстанції вийшов за межі встановлених уповноваженою особою поліції обставин, що потягло за собою невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки органом поліції в протоколі закреслені пункти постанови КМУ № 641, які мали інкримінуватися ОСОБА_1 , однак суд, незважаючи на це, дійшов висновку про порушення ним п. п. 11 п. 10 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року зі змінами від 13.11.2020.
Слід зазначити, що згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.
Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Необхідно звернути увагу й на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року на усій території України встановлено карантин.
Пунктом п. п. 11 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України № 641 (в редакції 13.11.2020), визначено, що на території України на період карантину забороняється робота після 22-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
Згідно ч. 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання є: господарські організації — юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Отже, адміністративна відповідальність за порушення згаданих вище вимог Постанови про заборону роботи суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування, можуть нести тільки суб`єкти господарювання.
Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які фактичні дані на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, яка зареєстрована відповідно до закону, тому не може бути суб`єктом відповідальності за порушення п. п. 11 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2” № 641, а тому, не є суб`єктом вказаного правопорушення. 
З врахуванням вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що районний суд, визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, неправильно застосував норми матеріального права. 
Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а винесена постанова скасуванню із закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення. 
З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ОСОБА_1  про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2020 року - задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на оскарження постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду Н.В. Коваленко