ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 300/1411/19
адміністративне провадження № К/9901/10013/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів:                Бевзенка В.М., Єзерова А.А.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Медичного реабілітаційного центру МВС України «Кремінці» на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 (суддя: Панікар І.В.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2020 (головуючий суддя: Кушнерик М.П., судді: Курилець А.Р., Мікула О.І.) у справі №300/1411/19 за позовом Медичного реабілітаційного центру МВС України «Кремінці» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління державної архітектурно - будівельної інспекції України в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В:
27.06.2019 Медичний реабілітаційний центр МВС України "Кремінці" (далі - позивач) звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління державної архітектурно - будівельної інспекції України в Івано-Франківській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову №20/1009/m5/2019 від 10.05.2018 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в сумі 69 156,00 грн.
Одночасно із позовною заявою подано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, яке обґрунтоване тим, що 29.05.2019 позивач звертався зі скаргою до голови Держархбудінспекції України та начальника управління Держархбудінспекції в Івано-Франківській області про скасування постанови №20/1009/m5/2019 від 10.05.2019 року, яка досі не розглянута. У зв`язку з цим не зміг своєчасно реалізувати своє право на звернення до суду з даним позовом у встановлений законодавством строк. 
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 клопотання представника Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління державної архітектурно-будівельної інспекції України в Івано-Франківській області - задоволено.
Позовну заяву Медичного реабілітаційного центру МВС України "Кремінці" - залишено без розгляду.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2020 ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 - залишено без змін.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач направив на адресу Верховного Суду касаційну скаргу (надійшла поштою 06.04.2020), у якій просить скасувати ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2020, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог касаційної скарги зазначено, що позивач скористався альтернативним способом захисту порушеного права, наданим частиною 7 статті 41 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI), а саме на оскарження постанови органу державного архітектурно-будівельного контролю до центрального органу виконавчої влади. Що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. 
За позицією скаржника, подання скарги до органу вищого рівня та неотримання відповіді у встановлений термін є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. 
Подання позову лише 27.06.2019 позивач пояснює очікуванням на розгляд поданої скарги до вищого органу у визначений Законом України «Про звернення громадян» 30-ти денний строк.
Ухвалою Верховного Суду від 24.04.2020 відкрито касаційне провадження у справі. Цією ж ухвалою витребувано справу з суду першої інстанції.
Від відповідача відзиву на касаційну скаргу не надходило, що відповідно до статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає касаційному перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
Ухвалою Верховного Суду від 13.01.2021 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 КАС України.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, Верховний Суд зазначає наступне. 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 10.05.2019 управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції України в Івано-Франківській області винесено постанову № 20/1009/m5/2019 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності щодо Медичного реабілітаційного центру МВС України "Кремінці", яка того ж дня вручена представнику позивача - ОСОБА_1 
27.06.2019 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову № 20/1009/m5/2019 від 10.05.2019 за порушення, передбачене пунктом 2 частини 2 статті 2 Закону України від 14.10.1994      N208/94-ВР «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» ( далі - Закон N 208/94-ВР ) та накладення штрафу в сумі 69156 грн.
Частиною першою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною 7 статті 41 закону України № 3038-VI передбачено, що постанови органів державного архітектурно-будівельного контролю можуть бути оскаржені до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, або до суду.
Статтею 5 Закону N 208/94-ВР, який встановлює відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб`єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, передбачено, що постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності може бути оскаржено до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу, який виніс постанову.
Відповідно до пункту 28 Порядку накладення штрафів за порушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 № 244, передбачено аналогічне, що постанову про накладення штрафу та постанову про закриття справи відповідно до статті 5 Закону може бути оскаржено суб`єктом містобудування, щодо якого її винесено, до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження поштою або через електронний кабінет у той самий строк органу державного архітектурно-будівельного контролю, який виніс відповідну постанову.
Таким чином, законодавцем чітко встановлений термін, протягом якого суб`єкт містобудування може оскаржити до суду або органу державного архітектурно-будівельного контролю постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, і такий термін становить 15 днів з дня її винесення.
Сторонами не оспорюється отримання представником позивача - Джигіта Я.М. постанови управління державної архітектурно-будівельної інспекції України в Івано-Франківській області № 20/1009/m5/2019 від 10.05.2019 - 10.05.2019, яка є датою коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, кінцевий термін оскарження постанови № 20/1009/m5/2019 від 10.05.2019 - 25.05.2019.
Згідно частини 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Водночас слід врахувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки за наявності поважних причин його пропуску такий строк може бути поновлено судом за заявою особи, яка його подала.
Отже, наслідком пропущення процесуальних строків є залишення позовної заяви без розгляду. Виключенням з цього правила є факт визнання судом причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.
Вирішення судом питання про наявність або відсутність підстав для визначення причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними в конкретній справі залежить від вказаних у позовній заяві або у заяві про поновлення строку звернення до суду причин, підтверджених відповідними засобами доказування та доданими до них матеріалами.
Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. 
Так, судами попередніх інстанцій зазначено, що покликання позивача на подання 29.05.2019 скарги голові Держархбудінспекції України та начальнику управління Держархбудінспекції в Івано-Франківській області про скасування постанови №20/1009/m5/2019 від 10.05.2019 не підтверджено належними доказами. 
Згідно частини 2 статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Водночас Верховний Суд критично оцінює покликання позивача на дотримання місячного строку звернення зі скаргою до органу вищого рівня, який передбачено Законом України «Про звернення громадян», оскільки сфера дії останнього не розповсюджується на спірні правовідносини та не встановлює строки звернення зі скаргою юридичною особою або її представником. 
Також безпідставними є доводи скаржника в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду щодо очікування відповіді на скаргу, адресовану голові Державної архітектурно-будівельної інспекції України та начальнику управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, не надаючи належних доказів отримання відповідачем такої скарги.
Верховний Суд погоджується з позицією суду апеляційної інстанції щодо безпідставності посилання скаржника на перебування начальника МРЦ МВС України «Кремінці» ОСОБА_1 у відрядженні та на курсах підвищення кваліфікації в травні та на початку червня 2019 року, оскільки зазначені обставини не обмежують та не позбавляють можливості звернутися до суду уповноваженому представнику Медичного реабілітаційного центру МВС України "Кремінці" або скористатися послугами адвоката в межах встановленого строку.
Суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознак стабільності.
За такого правового регулювання та встановлених обставин, Верховний Суд погоджується з позицією судів попередніх інстанції про ненаведення позивачем жодної поважної причини пропуску строку звернення до суду, встановленого чинним законодавстовом.
Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
Пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
З огляду на те, що провадження у цій справі вже було відкрито суд першої інстанцій правильно застосував до спірних правовідносин наслідки, встановлені частиною третьою статті 123 КАС України.
Доводи касаційної скарги не містять належних та об`єктивно обумовлених міркувань, які б спростовували наведені висновки судів першої та апеляційної інстанцій.
Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, а тому підстави для скасування рішень судів попередніх інстанцій - відсутні.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Медичного реабілітаційного центру МВС України «Кремінці»  залишити без задоволення.
Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2020 у справі №300/1411/19  - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду:                                                  С. М. Чиркін
                                                                                А.А. Єзеров
                                                                                В.М. Бевзенко