КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа № 33/824/337/2021                                 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Горбатовська С.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

          18 січня 2021року суддя судової палати з розгляд у кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М. за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 23 листопада 2020 року, -
 
ВСТАНОВИЛА:
Постановою судді Солом`янського районного суду міста Києва від                  23 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить                         17000 (сімнадцять тисяч) грн.
Як встановив суду першої інстанції, ОСОБА_1 19.10.2020 о 18:30 год., керуючи автобусом «Богдан А-09202», д.н.з. НОМЕР_1 , за маршрутом № 455 по бульв. Чоколівському, 12 у м. Києві здійснював перевезення пасажирів в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, чим порушив вимоги п.п. 2 п. 11 постанови КМУ від 22.07.2020 № 641.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 23 листопада 2020 року та закрити щодо нього провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що під час розгляду даної справи суд неповно з`ясував всі обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, не взяв до уваги його доводи                та пояснення, надані в судовому засіданні, що призвело до                         прийняття незаконного рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи.
Зокрема зазначає, що він є водієм, на якого не покладено обов`язок контролювати кількість пасажирів, транспортний засіб під його керуванням стояв на зупинці, зокрема здійснював посадку пасажирів і ще не рушив, оскільки пасажири тільки зайшли. Перед посадкою він попереджав пасажирів про те, що кількість пасажирів повинна відповідати кількості місць у автобусі.
Вважає, що складений щодо нього протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки зазначені у ньому дані щодо суті вчиненого правопорушення не відповідають фактичним обставинам.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Однак, всупереч вказаним вимогам закону, судом першої інстанції не були в повному обсязі з`ясовані та перевірені всі обставини даної справи, у зв`язку з чим оскаржувана постанова не може бути визнана законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню.
Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Склад адміністративного правопорушення це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
Згідно із положеннями ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" від 22.07.2020, в редакції на час вчинення адміністративного правопорушення, карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. 
Згідно підпункту 2 п.11 Постанови №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22.07.2020 ( в редакції на час скоєння адміністративного правопорушення), на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено «зелений» рівень епідемічної небезпеки, забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньо обласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.
Згідно диспозиції ст. 44-3 КУпАП відповідальність за                          даною нормою закону настає за порушення правил щодо карантину                          людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України  Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
При цьому, слід зазначити, що стаття 44-3 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму                            ст.44-3 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.
Згідно вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАПабо нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.
Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 530487 вбачається, що ОСОБА_1 19.10.2020 о 18:30 год., керуючи автобусом «Богдан А-09202», д.н.з. НОМЕР_1 , за маршрутом № 455 по бульв. Чоколівському, 12 у м. Києві здійснював регулярні перевезення пасажирів поза встановленими нормами, чим порушив вимоги п.п. 2 п. 11 постанови КМУ від 22.07.2020 № 641.
Однак уповноважена особа - старший інспектор ВБДР УПП у м. Києві Гуренко В.М. не дотримався вказаних вимог закону при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за                         ст. 44-3 КУпАП, належним чином не виклав суть вчиненого                         ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що призвело до неконкретності змісту зазначеного протоколу, зокрема не вказана кількість пасажирів, що перебувала у транспортному засобі; не відібрано поясненняу свідків щодо обставин події; не зазначено відомостей про технічні характеристики транспортного засобу, яким керував  ОСОБА_1 , і реєстраційні документи на цей транспортний засіб, на підставі яких можна зробити висновок про дозволену для перевезення кількість пасажирів, як і відсутні докази, що на водія транспортного засобу покладено обов`язок щодо контролю кількості пасажирів, зокрема чи є ОСОБА_1 суб`єктом правопорушення, чи здійснює він регулярні перевезення і за яким маршрутом.
Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає (ч. 1 ст. 254 КУпАП та ч. 2 ст. 251 КУпАП), та не може бути перекладено на суд.
Також слід зазначити, що згідно положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), увипадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) для кримінального провадження поширюється Європейським судом з прав людини й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративного правопорушення (справа «Лучанінова проти України», рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02).
Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до ст. 6 Конвенції.
Крім того у матеріалах відсутні докази на доведення винуватості ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, «поза розумним» сумнівом (Рішення Європейського суду з прав людини «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року).
Суд першої інстанції наведені порушення не перевірив, фактичні обставини не з`ясував, обґрунтовуючи своє рішення, формально послався на докази без належного їх дослідження та оцінки у розумінні ст.ст. 251, 252 КУпАП, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апелянта про відсутність у його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, є обґрунтованими; постанова судді місцевого суду як незаконна підлягає скасуванню, а провадження на підставі ст. 247 КУпАП - закриттю.
 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від                  23 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП скасувати, провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя
Київського апеляційного суду                                                    О.М. Сітайло