Ухвала
 
25 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 523/6520/15 
 
провадження № 61-308ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пахомова Ігоря Юрійовича на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 березня 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання недійсними договорів кредиту та договору іпотеки, стягнення коштів та моральної шкоди, зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_1 , про визнання поруки припиненою,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Пахомова І. Ю. на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 березня 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 28 січня 2021 року касаційну скаргу було залишено без руху і надано строк для усунення недоліків щодо підтвердження поважності пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.
 
У лютому 2021 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали від 28 грудня 2020 року, які містять квитанцію від 12 лютого 2021 року № 90НС-6К57-31ТС-65АА про сплату судового збору у розмірі 8 282,40 грн та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 березня 2017 року та постанови Одеського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року.
 
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу. 
 
У своєму клопотанні заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки з текстом оскаржуваної постанови апеляційного суду представник заявника ознайомився 10 грудня 2020 року з Єдиного реєстру судових рішень. Враховуючи, що відповідно до положень статті 390 ЦПК України строк касаційного оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення, а не з дня опублікування вказаного судового рішення у Єдиному реєстрі судових рішень, а доказів вручення вказаної постанови заявнику подане клопотання не містить, відсутні підстави для визнання зазначених причин пропуску строку на касаційне оскарження поважними.
 
Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
 
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
 
Таким чином, заявнику потрібно надіслати на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та надати належні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень.
 
На підтвердження наведених обставин пропуску строку заявник має надати відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту, довідка із суду, або навести інші підстави з відповідними доказами.
 
Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
 
Враховуючи часткове усунення недоліків касаційної скарги, суд вважає за необхідне продовжити заявнику строк для усунення недоліків касаційної скарги.
 
Керуючись статтями 127, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Визнати наведені представником ОСОБА_1 - адвокатом Пахомовим Ігорем Юрійовичем підстави для поновлення строку на касаційне оскарження рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 березня 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року неповажними. 
 
Продовжити представнику ОСОБА_1 - адвокату Пахомову Ігорю Юрійовичу строк для усунення недоліків касаційної скарги до 24 березня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі неподання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних причин для пропуску цього строку та надання доказів на їх підтвердження у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         Н. Ю. Сакара