Справа № 461/5552/19                                Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М. 
Провадження № 22-ц/811/1806/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М. 
Категорія:68

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючої - судді Копняк С.М.,
суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в письмовому провадженні, в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Пащука Артема Ігоровича на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 20 травня 2020 року, постановлену в складі головуючого судді Мисько Х.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, - 

в с т а н о в и л а:

       В провадженні Галицького районного суду м.Львова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. 
       04.10.2019 року відповідачем ОСОБА_3 подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 про стягнення 1/2 частини сплачених за кредитними договорами коштів у розмірі 270983, 87 грн. та судових витрат.
       Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 20 травня 2020 року в прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення Ѕ частини сплачених за кредитними договорами коштів – відмовлено. 
       Зустрічну позовну заяву з доданими до неї документами повернуто заявнику.
       Ухвалу суду оскаржив представника ОСОБА_1 – адвокат Пащук Артем Ігорович.
       В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права.
       В обґрунтування вимог покликається на те, що суд фактично обмежив їх права, коли в судовому засіданні було прийнято та приєднано до матеріалів справи зустрічний позов та в судовому засіданні було оголошено перерву з метою надання позивачу часу на подання відзиву на зустрічну позовну заяву, а в подальшому безпідставно постановлено оскаржувану ухвалу. Тобто, зустрічну позовну заяву фактично було прийнято та суд мав вирішити питання по зустрічному позову по суті позовних вимог, проте лише 20 травня 2020 року в порушення норм ЦПК України постановив оскаржувану ухвалу. 
       Просить ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 20 травня 2020 року скасувати та постановити нову, якою передати справу до суду першої інстанції.
       Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Таким чином, дана справа, у якій переглядається ухвала про повернення позовної заяви, відповідно до вимог ст.ст. 368, 369 ЦПК України розглядаються судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦПК України, розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у ч. 13 ст. 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, у письмовому провадженні, а копія судового рішення у такому разі надсилається в порядку передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.
В той же час, ураховуючи, що згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформувала учасників справи шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду. 
У відповідності до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з наступного.
       За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
       Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
       Таким вимогам оскаржувана ухвала суду відповідає.
       Повертаючи зустрічну позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що вона подана відповідачем 04 жовтня 2019 року з порушенням вимог ч.1 ст.193 ЦПК України.
       Із вказаними висновками колегія суддів погоджується у повному обсязі виходячи з наступних підстав.
       Так, за правилами ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
       Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої ст.193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику (ч.3 ст.194 цього Кодексу).
       Як вбачається із матеріалів справи, первісна позовна заява ОСОБА_2 надійшла до суду 26 липня 2019 року (а.с.2-3).
       Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 19 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження 04.10.2019 року та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву (а.с.23).
       Ухвала суду, позовна заява та додатки до позовної заяви вручені відповідачу ОСОБА_1 16 вересня 2019 року (а.с.32).
       Таким чином, враховуючи дату отримання копії ухвали про відкриття провадження, останнім днем для подання відзиву на позов для відповідача та надання зустрічного позову було 01 жовтня 2019 року.
       Частиною 1 ст.193 ЦПК України передбачено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.
       Враховуючи, що ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву 04 жовтня 2019 року, тобто з порушенням строку, встановленого в ч.1 ст.193 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення зустрічної позовної заяви, що не позбавляє особу права подати позов в загальному порядку.
       При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
       За правилами ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Проте, зустрічний позов пред`явлено з пропуском строку встановленого ст. 193 ЦПК України, а заяву про його продовження подано не було.
       Мотиви апеляційної скарги про те, що судом було прийнято та приєднано до матеріалів справи зустрічний позов та в судовому засіданні було оголошено перерву з метою надання позивачу часу на подання відзиву на зустрічну позовну заяву, колегією суддів відхиляються як такі, що не відповідають матеріалам справи.
       Так, ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 19 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження 04.10.2019 року. Однак, судове засідання в цей день не відбулось з причини перебування головуючого судді в іншому судовому процесі (а.с.63). Наступне судове засідання було призначене на 20 грудня 2019 року, однак також не відбулось з причини перебування головуючого судді в іншому судовому процесі (а.с.73). Судове засідання, яке було призначене на 11 лютого 2020 року, і про яке учасники судового процесу були належним чином повідомлені (а.с.75-77), однак не з`явились, не відбулось і розгляд справи було відкладено на 30 березня 2020 року (а.с.81). 
       Згідно довідки, складеної секретарем Галицького районного суду м. Львова Волошин Ю.П., судове засідання, призначене на 30 березня 2020 року не відбулось у зв`язку з відсутністю учасників судового процесу та з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену корона вірусом COVID-19 та на підставі рішення зборів суддів Галицького районного суду м. Львова від 17 березня 2020 року. 
       В судове засідання, яке мало місце 20 травня 2020 року з`явився представник відповідача - адвокат Пащук А.І., і саме тоді мало місце вирішення судом питання щодо прийняття зустрічного позову разом з первісним. Тобто, зустрічний позов судом не приймався до спільного розгляду з первісним і судом першої інстанції в судовому засіданні не надавався строк на подання відзиву на зустрічний позовом. Тому мотиви скарги в означеній частині не відповідають матеріалам справи та не підтверджуються жодними доказами, ґрунтуються на припущеннях представника відповідача. 
       Оскільки доводи апеляційної скарги не містять посилань, які б стверджували про те, що ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 20 травня 2020 року постановлено без додержання норм процесуального права, чого не встановлено і з наявних матеріалів справи, колегія суддів вважає, що підстави для скасування ухвали відсутні. 
       Згідно із ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на вказане, доводи апеляційної скарги, які зводяться до власного тлумачення сторони відповідача питання доцільності для розгляду справи розгляду такої з обома позовами, слід визнати безпідставними, а саму скаргу слід відхилити, ухвалу ж суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що відповідає обставинам, що мають значення та вимогам закону.
       Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).
       Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
       Апеляційний суд вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 21 січня 2021 року.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 268, 367-369, 372, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384, 389, 390, 393 ЦПК України, колегія суддів,- 

п о с т а н о в и л а:
                       
       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Пащука Артема Ігоровича - залишити без задоволення.
       Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 20 травня 2020 року залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 21 січня 2021 року.

       Головуюча Копняк С.М.
Судді:         Бойко С.М.
Ніткевич А.В.