Справа № 760/17710/20                                                                                           Суддя в суді першої інст. - Педенко А.М.
Провадження № 33/824/4888/2020                                                      Суддя-доповідач - Полосенко В.С.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
      15 лютого 2021  року                                                                                   м. Київ
 
            Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Кузьміна Є.О. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -
 
В С Т А Н О В И В:
            
            Відповідно до постанови судді І-ї інстанції, 06 серпня 2020 року о 13 год. 55 хв., по вул. О.Теліги, 4, в м. Києві, ОСОБА_1 керував транспортним засобом "RenaultKangoo" днз НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим  порушив п. 2.5. ПДР України.
            Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Не погоджуючись із зазначеною постановою, адвокат Кузьмін Є.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову першої інстанції скасувати та провадження у справі закрити.
Вказує, що провадження у справі слід закрити на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП у зв`язку із скасуванням 01 липня 2020 року акта, який встановлював адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння(ст. 130 КУпАП в редакції до 01 липня 2020 року з одночасною криміналізацією цих дій у ст. 286-1 КК України. Відтак Закон № 2617-VIIІ в цій частині зворотної дії не має. Проте, оскільки з 03 липня 2020 року ці дії були декриміналізовані Законом № 720-IX з одночасним повторним запровадженням адміністративної відповідальності за їх вчинення у новій редакції ст. 130 КУпАП, Закон № 720-IX в цій частині в силу пом`якшення відповідальності має зворотну дію, але виключно на період дії ст. 286-1 КК України (з 01 до 03 липня 2020 року), і не поширюється на правовідносини, які регулювалися ст. 130 КУпАП в редакції до 01 липня 2020 року, оскільки порівняно із цією нормою, яка була скасована з 01 липня 2020 року, не пом`якшує відповідальності водіїв, не скасовує таку відповідальність та не покращує їх становище.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.
         Згідно зі ст. 245 КУпАП , завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
         Як зазначено в ст. 252 КУпАП , орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
         Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
            Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції  при розгляді справи дотримані вказані вимоги закону.
            Висновок судді про доведеність винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в постанові судді, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.
            Так, вина  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №313533 від 06.08.2020 р., з якого вбачається, що 06 серпня 2020 року о 13 год. 55 хв., по вул. О.Теліги, 4, в м. Києві, ОСОБА_1 керував транспортним засобом "RenaultKangoo" днз НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим  порушив п. 2.5. ПДР України (а.с.2); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2   та ОСОБА_3 від 06.06.2020 р., згідно яких ОСОБА_1   в їх присутності відмовився у встановленому Законом порядку, пройти огляд для визначення стану сп`яніння (а.с.3); відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_4 в присутності двох свідків відмовився пройти огляд для визначення стану сп`яніння у встановленому Законом порядку (а.с.5).
            Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
            Дії ОСОБА_1   судом вірно кваліфіковані за ч.1ст. 130 КУпАП.
            У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. 
Зазначені вимоги закону районним судом, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1   до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі. 
            Доводи апеляційної скарги щодо закриття провадження у справі на підтсаві п. 6 ст. 247 КУпАП не заслуговують на увагу, оскільки згідно вказаної норми провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність, а у результаті внесення змін Законом  № 2617-VIIІ від 01.07.2020 до ст.130 КУпАП юридична відповідальність виключена зі ст.130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена.
Враховуючи наведене підстав для скасування постанови суду та закриття справи на підставі п.6 ст. 247КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційну скаргу адвоката Кузьміна Є.О. в інтересах ОСОБА_1  слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу адвоката Кузьміна Є.О. залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада  2020 року щодо  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.
Постанова є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                  В.С. Полосенко