ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Дембіцька О.О., розглянувши за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 листопада 2020 року,- 

В С Т А Н О В И Л А :

       Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 листопада 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,мешканець АДРЕСА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 тис. грн. на користь держави.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.
        На таке судове рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із проханням скасувати постанову судді та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 470 ч.6 МК України.
       Вимоги обґрунтовує тим, що суд застосував закон, який не підлягає застосуванню, оскільки вважав доведеним перевищення ним строку тимчасового ввезення транспортного засобу(ст.481 МК України), однак притягнув його до відповідальності за перевищення строку доставки транспортного засобу(ст.470 МК України).
       Також наголошує,що на час ввезення транспортного засобу ст.470 МК України складалась із 3 частин та санкція будь- якої із них була більш м`якою,аніж ч.6 ст.470 МК України у чинній наразі редакції, яка набрала чинності 22 серпня 2019 року. 

Провадження №33/822/68/21 Головуючий у І інстанції: Скуляк І.А.
Категорія: ст. 470 ч.6 МК України Доповідач: Дембіцька О.О.

Зазначає, що відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадів, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи,а тому суд безпідставно притягнув його до відповідальності за ч.6 ст.470 МК України у редакції,яка діє на даний час. 
       Також ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи,який відбувся 09.11.2020 року, судовий розгляд здійснений без його участі, рішення суду йому не направлялось, 8 січня 2021р. отримав повідомлення з Борщівського районного відділу ДВС про відкриття виконавчого провадження,відтак дізнався про існування постанови та 21.01.2021 року отримав її копію.За таких обставин вважає процесуальний строк пропущеним із поважних причин.
       Буковинська митниця Держмитслужби належним чином повідомлена про час та місце апеляційного розгляду справи, клопотань про відкладення судового розгляду не надходило, а тому відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП неявка представника митниці не перешкоджає апеляційному розгляду.
Заслухавши доповідь судді, доводи апелянта ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу,дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.
У матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи районним судом 09.11.2020 року,судовий розгляд здійснений за його відсутності,копія судового рішення ОСОБА_1 не направлялась.Копію постанови апелянт отримав 21.01.2021 року,відтак подав апеляційну скаргу.За таких обставин строк на апеляційне оскарження судового рішення пропущений із поважних причин,а тому його слід поновити.
Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Згідно ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
За змістом ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Таких вимог районний суд, розглядаючи дану справу, не дотримався, оскільки поза увагою та без належної оцінки суду залишились обставини, які істотно вплинули на висновки про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 470 ч.6 МК України.
Згідно із ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Пунктом 1 ч.1 ст. 95 МК України, передбачено, що для автомобільного транспорту встановлюється строк транзитних перевезень у 10 діб, у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб.
Вважаючи винуватість ОСОБА_1 доведеною, суд встановив,що згідно інформації,яка містилась у ПІК`Облік транспортних засобів у пунктах пропуску для автомобільного сполучення» громадянин-резидент ОСОБА_1 ввіз 29.06.2018 року транспортний засіб AUDI А6, кузов НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 в режимі «транзит», в зоні діяльності Чернівецької митниці ДФС шляхом вибору смуги руху «зелений коридор» та повинен був вивезти його за межі України у визначений законодавством строк.
За фактом порушення зобов`язання про транзит в АСМО «Інспектор» внесене орієнтування №977/24-70-63-09 від 12.07.2018р. відносно транспортного засобу та громадянина, також орієнтовано ГУНП у Чернівецькій області 27.08.2018р.
Станом на 06.10.2020 року вказаний транспортний засіб за межі митної території України не вивезено, його митне оформлення в іншому режимі не здійснювалось та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку транзитного ввезення. Таким чином, суд вказав,що ОСОБА_1 не вивіз транспортний засіб марки AUDI А6 за межі митної території України у встановлений ст. 95 МК України термін,більший ніж тридцять діб та кваліфікував його дії за ст. 470 ч.6 МК України.
При цьому суд не врахував,що на момент ввезення транспортного засобу-29.06.2018р.-диспозиціями ст. 470 МК України була передбачена відповідальність, зокрема, за перевищення встановленого статтею 95 Митного Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення.
Зазначена норма закону складалась із трьох частин та санкція будь-якої із них в тій редакції була більш м`якою, ніж санкція ч.6 ст. 470 МК України у діючій редакції.
Законом України №2612-VII від 08 листопада 2018 року внесено зміни до ст. 470 МК України, яка наразі містить 6 частин.
Відповідно до Закону України №2725-VIII від 16 травня 2019 року, редакція ч.6 ст. 470 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року.
Диспозицією ч.6 ст. 470 МК України встановлена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
За вчинення цього правопорушення передбачене накладення стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскації таких транспортних засобів.
Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної сили в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися як правопорушення.
Згідно ст. 3 МК України, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України. У разі, якщо законодавством України передбачена можливість виконання митних формальностей без подання митної декларації, застосовуються норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день виконання таких формальностей.
Норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів.
Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.
Конституційний Суд України у рішенні №1-рп/99 від 9 лютого 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів вказує, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Акти адміністративного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.
Відповідно до ч. 6 ст. 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Однак, такі дії на час ввезення вказаного транспортного засобу як окремий склад правопорушення законом (МК України) не були передбачені.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 29.06.2018 року ввіз на митну територію транспортний засіб AUDI А6, кузов НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 в режимі «транзит» і в термін більше ніж 10 днів не вивіз цей автомобіль за митну територію України.
Апеляційний суд також враховує,що інформація про недоставлення транспортного засобу гр-ном  ОСОБА_1 до органу доходів і зборів у встановлені законом строки містилась у  програмно інформаційному комплексі ЄАІС ДМСУ та  була відома митному органу по сплину 10 днів після ввезення.Викладене підтверджується змістом протоколу про порушення митних правил щодо внесення орієнтування 12.07.2018 року за фактом порушення зобов`язання про транзит 
Разом із тим,протокол щодо ОСОБА_1 за порушення митних правил в редакції закону,яка діяла на той час та яка передбачала більш м`яке стягнення за вчинені ним дії складений не був,і це не залежало від волевиявлення громадянина, а тому не має утворювати для нього правових наслідків.
Отже, дії ОСОБА_1 в редакції Закону, яка була чинна на час скоєння правопорушення, містять склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України,а тому підстав для кваліфікації його дій за ч.6 ст.470 МК України у чинній наразі редакції районний суд не мав.

Разом із тим,згідно ч.1 ст.522 МК України, справи про порушення митних правил, передбачені частинами першою - п`ятою статті 470 МК України, розглядаються органами доходів і зборів, а тому апеляційний суд позбавлений права розглядати справу про порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України.
За таких обставин висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 470 ч.6 МК України є неправильним,а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, скасувати постанову судді та закрити провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України.
Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, 529 МК України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 листопада 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 листопада 2020 року відносно  ОСОБА_1  скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 470 ч.6 МК України.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького 
апеляційного суду О.О. Дембіцька