Ухвала
іменем України 
04 січня 2021 року
м. Київ
справа № 748/131/18
провадження № 51-4880 км 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінально суду      у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 липня 2018 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 28 вересня           2020 року,
 
 встановив:
 
За вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 липня 2018 року  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України (далі – КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13 липня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_4 залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, просить змінити вказані судові рішення щодо його підзахисного та застосувати положення статті 75 КК.
Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону
 
Так, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є:  істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості  кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Зокрема, у касаційній скарзі захисник просить пом`якшити призначене засудженому покарання шляхом застосування положень статті 75 КК, однак не наводить належні доводи такої позиції та обґрунтувань можливості його виправлення без ізоляції від суспільства.
Тобто, у касаційній скарзі захисник має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущено судами першої та апеляційної інстанцій при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи на обґрунтування кожної позиції.
 
Таким чином, недодержання захисником вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху. 
 
З урахуванням наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд        
 
постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області                    від 13 липня 2018 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 28 вересня           2020 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нимухвали. 

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

            Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                     ОСОБА_3