Справа № 141/898/20 
Провадження № 33/801/222/2021
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Климчук С. В.
Доповідач: Стадник І. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
Іменем України

16 березня 2021 року                                                                               м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 17 лютого 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України, 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,
встановив:
Постановою Оратівського районного суду Вінницької області від 17 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 454 грн.
Не погодившись із постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що він не керував автомобілем і відповідно його зупинка працівниками поліції не проводилась. Наполягає на тому, що сидів у припаркованому автомобілі в той час коли до нього підійшли працівники поліції.
В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити. Суду пояснив, що дійсно того вечора випив пива, але транспортним засобом не керував, а сидів у припаркованому автомобілі, коли до нього під`їхали працівники поліції.
Апеляційний суд, згідно з вимогами статті 294 КпАП України, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, дійшов таких висновків.
Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 462728 від 17.12.2020 водій ОСОБА_1 о 22 год 30 хв цього ж дня - 17.12.2020 в смт. Оратів по вул. Героїв Майдану керував транспортним засобом GEELY MR-7151А, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився в медичному закладі КНП «Оратівська ЦРЛ», чим порушив вимоги п. п. 2.9а ПДР України. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані інспектором поліції за частиною 1 статті 130 КпАП України.
Диспозицією частини першої статті 130 КпАП України встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови районного суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №462728 від 17.12.2020, який складений уповноваженою на те особою – інспектором СРПП №4 Оратівського ВП Присяжнюком Д.І., висновком щодо результатів медичного огляду КНП «Оратівська ЦРЛ» за результатом якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння 0,7 %. 
Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, такими, що розкривають об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого цією статтею.
Твердження апелянта про те, що він не зупинявся працівниками поліції, оскільки не керував транспортним засобом, а лише сидів у ньому, апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.
На долучених до матеріалів справи відеозаписах з нагрудної камери працівників поліції дійсно не зафіксований момент керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а видно, як патрульний автомобіль наближається до автомобіля, за кермом якого перебуває ОСОБА_1 , та який стоїть на зустрічній смузі руху. При цьому в автомобілі ОСОБА_1 були увімкнені фари ближнього світла, а після того, як під`їхали працівники поліції – аварійна сигналізація.
Разом з тим, під час освідування на стан сп`яніння в Оратівській ЦРЛ ОСОБА_1 чітко пояснив, що був зупинений, коли їхав з роботи.
Посилання апелянта на те, що він автомобілем не керував, а у зв`язку з тим, що він вживав спиртне, автомобіль мав забрати його друг ОСОБА_2 спростовуються розпискою останнього в матеріалах справи про те, що даний громадянин зобов`язався доставити автомобіль за адресою власника ОСОБА_1 у зв`язку з відстороненням останнього від керування через те, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 8).
Відтак порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України, апеляційним судом не встановлено.
За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 17 лютого 2021 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, Суд,
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 17 лютого 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                        І.М. Стадник