П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/6996/20	
Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М.Г.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
доповідача – судді Косцової І.П.,
суддів – Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог.
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення йому основного розміру пенсії з 90% відповідних сум грошового забезпечення до 70% з 01 жовтня 2018 року; 
зобов`язати відповідача здійснити з 01 жовтня 2018 року перерахунок пенсії позивача відповідно до ст. 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, у порядку і розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 % сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача вказав, що зменшення відсоткового розміру пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення є протиправним та порушує право пенсіонера на належний соціальний захист, а також є звуженням обсягу досягнутих прав. Представник позивача звертає увагу на те, що подібні обставини були предметом розгляду у зразковій справі №240/5401/18, яка була вирішена на користь пенсіонера.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року позов задоволено в повному обсязі. 
Суд визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% сум грошового забезпечення  та зобов`язав відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугою років у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 року з огляду на необхідність повного захисту порушених прав.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).
В апеляційний скарзі Головне управління ПФУ в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати прийняте у справі судове рішення та постановити нове про відмову у задоволенні позову.
У доводах апеляційної скарги Пенсійний фонд вказує, що за чинною на час перерахунку позивачу пенсії редакцією ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ, максимальний її розмір, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, встановленого ст. 43 даного Закону, а тому є  правомірним перерахунок з 01.10.2018 року пенсії позивача та встановлення основного розміру пенсії 70 відсотків грошового забезпечення.
До того ж, ГУПФ України в Одеській області звернуло увагу апеляційного суду на те, що позивач з 01 липня 2011 року по 12 липня 2018 року не отримував пенсію за Законом №2262, оскільки у вказаний період перебував на пенсії згідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі-Закон №1058), а тому зобов`язання суду першої інстанції щодо перерахунку пенсії з 01 січня 2016 року є незаконними та винесено з порушенням чинного законодавства.
Представник позивача – адвокат Шепітко Г.І., скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, зазначає про її необґрунтованість та просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Правова позиція відзиву на апеляцію зводиться до доводів, які викладена в позовній заяві.
В силу приписів п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 12 липня 2005 року ОСОБА_1  було призначено пенсію за вислугою років (34 роки) в розмірі 90% грошового забезпечення за Законом №2262-ХІІ.
01 липня 2011 року позивач перейшов на пенсію згідно з Законом України від 09 липня 2003 року №1058 - IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 43 ). 
12 липня 2018 року позивачеві поновлено пенсію за вислугою років згідно Закону №2262-ХІІ.
На виконання вимог пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року за №103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” та постаниви  Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року за №988 “Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції” позивачеві 18 вересня 2018 року було здійснено перерахунок пенсії з 01 жовтня 2018 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується при перерахунку пенсій, в порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України. Однак позивачу було зменшено основний розмір пенсії за вислугу років з 90 відсотків на 70 відсотків грошового забезпечення (а.с.33). 

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляції та висновків суду першої інстанції.
Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляції, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Предметом даного спору, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, є протиправна дія відповідача щодо проведення перерахунку основного розміру пенсії за вислугу років зі зменшенням з 01 жовтня 2018 року з 90 на 70 відсотків.
Згідно з ч.2 ст.125 Конституції України Верховний Суд є найвищим судовим органом у системі судів загальної юрисдикції, а ст.36 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” передбачено, що Верховний Суд повинен забезпечувати сталість та єдність судової практики.
У зв`язку з цим, окрему увагу у Кодексі адміністративного судочинства України зосереджено на створенню механізмів, які забезпечать єдність практики застосування права Верховим Судом. Зокрема, під зразковою адміністративною справою розуміється типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення.
Законодавець, вводячи такі поняття, як типова та зразкова справи наділяє судові рішення у зразкових справах статусу ознак реального носія об`єктивної інформації та джерела права.
Судом апеляційної інстанції установлено, що 04 лютого 2019 року Верховним Судом у зразковій справі №240/5401/18 (адміністративне провадження №11-198заі19) за подібними правовідносинами було прийнято рішення, яке набрало законної сили, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року, про задоволення позову.
Відповідно до ч.3 ст.291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Аналіз судового рішення, що є предметом оскарження, свідчить про те, що суд, відповідно до приписів ч.3 ст.291 КАС України, врахував правові висновки Верховного Суду за результатами розгляду вказаної зразкової справи, за якими внесені зміни до ч.2 ст. 13 Закону №2262 - ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 % грошового забезпечення, не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.
Суд найвищої інстанції, розглядаючи спірні правовідносини також зауважив, що застосування показника, встановленого ч.2 ст.13 Закону №2262 - ХІІ до перерахунку пенсії є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів ст.58 Конституції України.
За таких умов колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправними дій Пенсійного фонду щодо зменшення основного розміру пенсії з 90% до 70% є законним та обґрунтованим.
Досліджуючи доводи скаржника щодо необґрунтованого задоволення судом першої інстанції щодо зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки про перерахунок пенсії від 18 вересня 2018 року вбачається, що заниження виплати основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 90 до 70 відсотків грошового забезпечення відбулося з 01 жовтня 2018 року (а.с.33).
Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції помилково задоволено позов з 01 січня 2016 року є обґрунтованими, оскільки, по - перше, в період з 01 липня 2011 року по 12 липня 2018 року позивач перебував на іншому виді пенсійного забезпечення, а по - друге,  датою проведення перерахунку зі зменшенням позивачу основного розміру пенсії з 90 до 70 відсотків є 01 жовтня 2018 року.
Аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає підстави для висновку, що в даному випадку позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в частині визнання протиправними дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років з 90 на 70 відсотків грошового забезпечення та зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії з 01 жовтня 2018 року, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 відсотків сум грошового забезпечення.
Інші доводи ГУПФ України в Одеській області викладені в апеляції колегія суддів відхиляє, оскільки вони ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм матеріального права та суперечать висновкам Верховного Суду, викладених у зразковій справі.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що є підстави для зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції шляхом викладення абзацу третього його резолютивної частини в іншій редакції.
Відповідно до приписів ст. 317 КАС України підставою для зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права. 
Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Беручи до уваги ту обставину, що дана справа відноситься до справ незначної складності, судова колегія приходить до висновку, що постанова суду апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись статтями 308, 311, 317, 322, 325 КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року – змінити, виклавши абзац третій його резолютивної частини у наступній редакції:
«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській здійснити з 01 жовтня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії  90% грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум».
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	        Косцова І.П.	
Судді	    	        Осіпов Ю.В.           Скрипченко В.О.