ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 805/4333/18-а
адміністративне провадження № К/9901/5651/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді: Мартинюк Н.М.,
суддів: Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

розглянув у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу №805/4333/18-а
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Національної поліції в Донецькій області
про визнання протиправним і скасування акту Форми Н-5 від 18 лютого 2018 року, акту форми НТ, визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання скласти акт Форми Н-1,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 3 квітня 2019 року (прийняте у складі: головуючого судді Абдукадирової К.Е.)
і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2019 року (прийняту у складі: головуючого судді Блохіна А.А., суддів Міронова Г.М., Сіваченко І.В.).

УСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Донецькій області зі складання акту Форми Н-5 від 18 лютого 2018 року, за результатами розслідування нещасного випадку, що стався 11 січня 2018 року о 18:25 год в частині правильності встановлення обставин, що мали місце під час настання нещасного випадку, а також в частині відповідності його змісту Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року №1346;

- визнати протиправним і скасувати акт Форми Н-5 від 18 лютого 2018 року розслідування нещасного випадку, що стався 11 січня 2018 року о 18:25 год;

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Донецькій області зі складання акту Форми НТ про нещасний випадок невиробничого характеру від 2 квітня 2018 року;

- визнати протиправним і скасувати акт Форми НТ про нещасний випадок невиробничого характеру від 2 квітня 2018 року;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо нескладання стосовно ОСОБА_1 акту Форми Н-1 про нещасний випадок (у тому числі поранення) і зобов`язання Головного управління Національної поліції в Донецькій області скласти цей акт.

Вимоги адміністративного позову мотивовано тим, що позивач входив до слідчої оперативної групи під час проведення слідчих дій з вилучення гранати РГД-5 і на нього як на представника правоохоронного органу було скоєно напад, в результаті якого йому були заподіяні легкі тілесні ушкодження.

Позивач стверджує, що нещасний випадок трапився під час проходження служби і пов`язаний з виконанням службових обов`язків, оскільки він виконував свої безпосередні службові обов`язки та не порушував службової дисципліни.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 3 квітня 2019 року, залишеною без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2019 року, закрито провадження у цій справі в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Донецькій області зі складання акту Форми Н-5 від 18 лютого 2018 року, за результатами розслідування нещасного випадку, що стався 11 січня 2018 року о 18:25 год в частині правильності встановлення обставин, що мали місце під час настання нещасного випадку, а також в частині відповідності його змісту Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року №1346; визнання протиправним і скасування акту Форми Н-5 від 18 лютого 2018 року розслідування нещасного випадку, що стався 11 січня 2018 року о 18:25 год; визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Донецькій області зі складання акту Форми НТ про нещасний випадок невиробничого характеру від 2 квітня 2018 року; визнання протиправним і скасування акту Форми НТ про нещасний випадок невиробничого характеру від 2 квітня 2018 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 3 квітня 2019 року, залишеною без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2019 року, у задоволенні адміністративного позову про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання скласти акт Форми Н-1 відмовлено.

Приймаючи оскаржувані рішення, суди першої й апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідно до копії доповідної записки від Начальника Лівобережного ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області про виконання листа ГУНП в Донецькій області від 18 лютого 2019 року №204/23/01-2019 року керівництвом Лівобережного ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області прийнято рішення щодо скасування актів форми Н-5 та НТ стосовно нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 11 січня 2018 року. 

Крім того, відповідно до наказу Лівобережного ВП Центрального ГУНП в Донецькій області від 25 лютого 2019 року №87 створено комісію з повторного розслідування нещасного випадку, що стався з капітаном поліції ОСОБА_1 .

За результатами розслідування складаються відповідні акти за формою Н-1* - у разі якщо нещасні випадки сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків та за формою НТ* - у разі якщо такий нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Разом з тим, позовна вимога щодо визнання бездіяльності відповідача щодо не складання стосовно позивача акту за Формою Н-1* про нещасний випадок (у тому числі поранення) і зобов`язання відповідача скласти такий акт не може бути задоволена, оскільки, складанню відповідного акту за формами Н-1* або НТ* повинно передувати призначення і проведення розслідування нещасного випадку з наступним прийняттям комісією відповідного рішення.

Станом на 3 квітня 2019 року триває проведення повторного розслідування нещасного випадку відповідно до наказу від 25 лютого 2019 року №87, який стався з позивачем 11 січня 2018 року, рішення не прийнято. Отже, зазначена позовна вимога позивача є передчасною.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечення)

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 3 квітня 2019 року і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2019 року, і ухвалити нову постанову, якої задовольнити адміністративний позов повністю.

Зокрема, скаржник зазначає, що рішення судів попередніх інстанцій є необґрунтованими, прийняті з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а також без повного і всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що факт самостійного скасування відповідачем акту розслідування нещасного випадку, що стався 11 січня 2018 року, за формою Н-5* від 18 лютого 2018 року та акту про нещасний випадок невиробничого характеру за формою НТ* від 2 квітня 2018 року підтверджує неправомірність визнання нещасного випадку таким, що трапився під час проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків згідно пункту 3.11 наказу Міністерства внутрішніх справ України №1346 від 27 грудня 2002 року «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України». Враховуючи зазначене, на думку позивача, зазначений Порядок зобов`язує відповідача визнати нещасний випадок таким, що трапився під час проходження служби і пов`язаний з виконанням службових обов`язків, склавши акти за формою Н-1* згідно пунктів 2.2., 3.9, 3.10 вказаного Порядку.

Крім того, позивач вказує на те, що суди попередніх інстанцій, вирішуючи цей спір, при виборі і застосуванні норми права (пунктів 3.9, 3.10 наказу Міністерства внутрішніх справ України №1346 від 27 грудня 2002 року «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України») до спірних правовідносин не врахували висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, які викладені у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі №2340/3933/18. 

Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому зазначив, що рішення судів першої й апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими, прийнятими з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Позивач скористався своїм правом і подав відповідь на відзив на касаційну скаргу, в якому зазначив про необґрунтованість відзиву відповідача, а також зауважив, що його підписано неуповноваженою на це особою. А тому, на думку позивача, Верховний Суд не повинен брати до уваги зазначений відзив на касаційну скаргу і повернути особі, яка його подала.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судами першої й апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 з 2016 року працює на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Лівобережного відділення поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області.

11 січня 2018 року ОСОБА_1 , перебуваючи на службі у складі слідчо-оперативної групи, отримав тілесні ушкодження.

Наказом Лівобережного відділення поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області від 19 січня 2018 року №41 створено комісію з розслідування нещасного випадку, який стався з капітаном поліції ОСОБА_1 .

За наслідками проведення службового розслідування, складено і затверджено акти форми Н-5 - розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) від 18 лютого 2018 року і форми НТ - про нещасний випадок невиробничого характеру від 2 квітня 2018 року.

Згідно висновків, викладених в актах, нещасний випадок стався 11 січня 2018 року з капітаном поліції ОСОБА_1 , за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №1346 від 27 грудня 2002 року і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 січня 2003 року за №83/7404, тому вважається таким, що стався в період проходження служби, і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Вважаючи зазначені акти протиправними і необґрунтованими, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Відповідно до копії доповідної записки від Начальника Лівобережного відділення поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області на виконання листа ГУНП в Донецькій області від 18 лютого 2019 року №204/23/01-2019 року керівництвом Лівобережного відділення поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області прийнято рішення щодо скасування актів форми Н-5 і форми НТ стосовно нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 11 січня 2018 року. 

Разом з тим, наказом Лівобережного відділення поліції Центрального ГУНП в Донецькій області від 25 лютого 2019 року №87 створено комісію з повторного розслідування нещасного випадку, що стався з капітаном поліції ОСОБА_1 

III. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХНЬОГО ЗАСТОСУВАННЯ

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наказом від 27 грудня 2002 року №1346, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 січня 2003 року №83/7404 затверджений «Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України» (далі - «Порядок №1346»).

Цей Порядок №1346 розроблено з метою врегулювання питань, пов`язаних із розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України.

У відповідності до пункту 2.1 Порядку №1346, розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі.

Пунктом 2.2 зазначеного Порядку №1346 визначено, що за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Пунктом 2.4 Порядку визначено, що якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ*.

Відповідно до пункту 3.8 Порядку №1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

За змістом пункту 3.9 Порядку №1346 комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків», якщо він трапився в період проходження служби під час: припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; охорони і забезпечення громадського порядку; несення постової чи патрульної служби; виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; участі в ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій; виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов`язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - робота) з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час; підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору; проведення навчання, тренувань, обов`язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах; використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу; провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; прямування працівника до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами; прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження.

Пунктом 3.10 Порядку №1346 визначено, що Комісія з розслідування також визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків», якщо він стався в період проходження служби внаслідок: безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов`язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо); спроби самогубства працівника під впливом психофізіологічних, небезпечних та шкідливих факторів, пов`язаних з виконанням службових обов`язків; травмування внаслідок нестатутних відносин (у разі відсутності вини потерпілого); раптового погіршення стану здоров`я працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків у разі відсутності умов, зазначених у третьому, четвертому та шостому абзацах пункту 3.11 цього розділу, що визнається пов`язаним з виконанням службових обов`язків за умови, що погіршення стану здоров`я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров`я. Медичний висновок щодо зв`язку погіршення стану здоров`я працівника з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або щодо протипоказання за станом здоров`я працівника виконувати зазначену роботу видається лікувально-профілактичним закладом за місцем лікування потерпілого на запит керівника підрозділу чи голови комісії з розслідування; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

За змістом пункту 3.11 Порядку №1346 комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків», якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався, зокрема, унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

IV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги і на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам сторін, колегія суддів зазначає таке.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідач надав суду копію доповідної записки від Начальника Лівобережного відділення поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області про те, що на виконання листа ГУНП в Донецькій області від 18 лютого 2019 року №204/23/01-2019 року керівництвом Лівобережного відділення поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області прийнято рішення щодо скасування актів форми Н-5 і форми НТ стосовно нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 11 січня 2018 року. Разом з тим, наказом Лівобережного відділення поліції Центрального ГУНП в Донецькій області від 25 лютого 2019 року №87 створено комісію з повторного розслідування нещасного випадку, що стався з капітаном поліції ОСОБА_1 .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 3 квітня 2019 року, залишеною без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2019 року, закрито провадження у цій справі в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Донецькій області зі складання акту Форми Н-5 від 18 лютого 2018 року, за результатами розслідування нещасного випадку, що стався 11 січня 2018 року о 18:25 год в частині правильності встановлення обставин, що мали місце під час настання нещасного випадку, а також в частині відповідності його змісту Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року №1346; визнання протиправним і скасування акту Форми Н-5 від 18 лютого 2018 року розслідування нещасного випадку, що стався 11 січня 2018 року о 18:25 год; визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Донецькій області зі складання акту Форми НТ про нещасний випадок невиробничого характеру від 2 квітня 2018 року; визнання протиправним і скасування акту Форми НТ про нещасний випадок невиробничого характеру від 2 квітня 2018 року.

Отже, предметом цього спору є протиправна бездіяльність щодо нескладання акту форми Н-1 і зобов`язання його скласти такий акт щодо  ОСОБА_1 про нещасний випадок (у тому числі поранення).

Пунктом 2.2 Порядку №1346 встановлено, що за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Відповідно до пункту 2.4 Порядку №1346 якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).

Згідно із пунктом 3.8 Порядку №1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії:

- обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо;

- визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці;

- з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;

- визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків);

- скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

З аналізу наведених положень Порядку №1346 вбачається, що складанню актів відповідної форми (акт форми Н-1 або акт форми НТ) передує проведення службового розслідування. І вже за результатами проведеного розслідування складаються відповідні акти за формою Н-1* - у разі якщо нещасні випадки сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків або за формою НТ* - у разі якщо такий нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Як вже зазначалось, наказом Лівобережного відділення поліції Центрального ГУНП в Донецькій області від 25 лютого 2019 року №87 створено комісію з повторного розслідування нещасного випадку, що стався з капітаном поліції ОСОБА_1 .

Тому Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що для прийняття відповідачем того чи іншого рішення, тобто складання акту за формою Н-1* або НТ*, повинно бути проведено службове розслідування в порядку передбаченому наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року №1346, яким затверджений «Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи Міністерства внутрішніх справ України».

Водночас, станом на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій відповідач створив комісію з повторного розслідування нещасного випадку, що стався з капітаном поліції ОСОБА_1 і таке розслідування не було закінчено, і рішення не прийнято.

Враховуючи викладене, позовна вимога про визнання бездіяльності відповідача щодо нескладання стосовно ОСОБА_1 акту форми Н-1* про нещасний випадок (у тому числі поранення) і зобов`язання відповідача скласти такий акт не може бути задоволена, оскільки, складанню відповідного акту за формами Н-1* або НТ* повинно передувати призначення і проведення розслідування нещасного випадку з наступним прийняттям комісією відповідного рішення.

Оскільки станом на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій тривало проведення повторного розслідування нещасного випадку (наказ від 25 лютого 2019 року №87), який стався з позивачем 11 січня 2018 року, рішення не прийнято, зазначена позовна вимога позивача є передчасною.

Разом з тим, як вбачається з відзиву відповідача на касаційну скаргу, за результатами проведеного повторного розслідування нещасного випадку 10 квітня 2020 року складено акт №1 про нещасний випадок невиробничого характеру за формою НТ* і акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5*. Згідно з висновками цих актів нещасний випадок з ОСОБА_1 трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків. 

Отже, Верховний Суд звертає увагу на те, що законність цих актів, що зачіпають права й інтереси позивача як потерпілого від нещасного випадку і впливають на його матеріально-правовий статус, може бути предметом окремого спору.

Крім того, Верховний Суд відхиляє доводи скаржника про те, що суди попередніх інстанцій, вирішуючи цей спір, при виборі і застосуванні норми права (пунктів 3.9, 3.10 наказу Міністерства внутрішніх справ України №1346 від 27 грудня 2002 року «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України») до спірних правовідносин не врахували висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, які викладені у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі №2340/3933/18.

Щодо визначення подібності правовідносин Верховний Суд звертається до правових висновків, викладених у судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду.

Так, Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення і зміни відповідних правовідносин). Водночас, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27 березня 2018 року у справі №910/17999/16; пункт 38 постанови від 25 квітня 2018 року у справі №925/3/7, пункт 40 постанов від 25 квітня 2018 року у справі №910/24257/16). Такі ж висновки були викладені і в постановах Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі №910/8956/15 і від 13 вересня 2017 року у справі №923/682/16.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі №910/719/19, пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі №922/2383/16, пункт 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №910/5394/15-г, постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №2-3007/11, постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №757/31606/15-ц).

У справі №2340/3933/18 (касаційне провадження №К/9901/24517/19), на яку посилається скаржник як приклад неоднакового застосування норми права у подібних правовідносинах, суд проаналізувавши положення Порядку №1346 дійшов висновку, що у разі настання нещасного випадку, що трапився при виконанні службових обов`язків під час припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили, то такий нещасний випадок вважається таким, що трапився в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

За змістом пункту 3.11 Порядку №1346 комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків», якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався, зокрема, унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

Як було встановлено судами попередніх інстанцій, що згідно відомостей, які містяться в оскаржуваних актах і наказі №1700 від 25 червня 2018 року, підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та підстави складення актів форми Н-5* і форми НТ* від 18 вересня 2018 року, є ідентичними і базуються на порушенні позивачем службової дисципліни.

Однак, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду 13 березня 2019 року у справі №2340/2942/18 вказаний наказ визнаний протиправним і скасований.

Цим судовим рішенням, яке набрало законної сили 13 березня 2019 року встановлено, що під час отримання тілесних ушкоджень позивачем, які мали місце 10 травня 2018 року, останній не порушував службової дисципліни.

Отже, Верховний Суд у справі №2340/3933/18 (касаційне провадження №К/9901/24517/19) дійшов висновку про те, що відповідач всупереч приписам Порядку №1346 протиправно склав і затвердив оскаржувані акти із зазначенням того, що тілесні ушкодження отримані позивачем в період проходження служби і не пов`язані з виконанням службових обов`язків.

Крім того, враховуючи, що судами визнано неправомірними висновки відповідача про те, що випадок з позивачем трапився під час проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, то інших варіантів поведінки, окрім як прийняти протилежне рішення, відповідач не має.

Вирішуючи вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача вчинити дії з розслідування нещасного випадку, та скласти за його результатами акти, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, а саме: за формою Н-5* та Н-1*, за висновком яких слід вважати, що нещасний випадок трапився в період проходження служби і пов`язаний із виконанням службових обов`язків, суди врахували положення пунктів 2, 4, 10 частини другої статті 245 КАС України.

У справі, що розглядається, відповідно до копії доповідної записки від Начальника Лівобережного відділення поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області на виконання листа ГУНП в Донецькій області від 18 лютого 2019 року №204/23/01-2019 року керівництвом Лівобережного відділення поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області прийнято рішення щодо скасування актів форми Н-5 і форми НТ стосовно нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 11 січня 2018 року. 

Разом з тим, наказом Лівобережного відділення поліції Центрального ГУНП в Донецькій області від 25 лютого 2019 року №87 створено комісію з повторного розслідування нещасного випадку, що стався з капітаном поліції ОСОБА_1 .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 3 квітня 2019 року, залишеною без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2019 року, закрито провадження у цій справі в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Донецькій області зі складання акту Форми Н-5 від 18 лютого 2018 року, за результатами розслідування нещасного випадку, що стався 11 січня 2018 року о 18:25 год в частині правильності встановлення обставин, що мали місце під час настання нещасного випадку, а також в частині відповідності його змісту Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року №1346; визнання протиправним і скасування акту Форми Н-5 від 18 лютого 2018 року розслідування нещасного випадку, що стався 11 січня 2018 року о 18:25 год; визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Донецькій області зі складання акту Форми НТ про нещасний випадок невиробничого характеру від 2 квітня 2018 року; визнання протиправним і скасування акту Форми НТ про нещасний випадок невиробничого характеру від 2 квітня 2018 року.

Отже, з аналізу справи №2340/3933/18 (касаційне провадження №К/9901/24517/19), колегією суддів Верховного Суду встановлено, що правовідносини, які вирішувалися у цих справах не є подібними.

Підсумовуючи викладене, Верховний Суд зазначає, що оскаржувані судові рішення ґрунтуються на повно встановлених обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка, з правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суди під час розгляду справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів зазначає, що доводи наведені у касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків судів першої й апеляційної інстанцій, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень.

У контексті оцінки доводів касаційної скарги Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на результат касаційного перегляду справи судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 3 квітня 2019 року і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 3 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

……………………………

…………………………….

…………………………….

Н.М. Мартинюк
А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду