ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 січня 2021 року           справа №200/12778/18-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участю представника позивача Слєпова Д.Ю., представника відповідача  Помалюк І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги комунального підприємства “Управління міського господарства” та Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року (повний текст складено 01 жовтня 2020 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/12778/18-а (суддя І інстанції – Голубова Л.Б.) за позовом комунального підприємства “Управління міського господарства” до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень – рішень від 09.10.2018 року № 0007881414, № 0007891414, № 0007901414, № 0007961414, № 0007971414, № 0007981414 на загальну суму 21997339,00 гривень,-

У С Т А Н О В И В:

19 листопада 2018 року Комунальне підприємство “Управління міського господарства” звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень – рішень від 09 жовтня 2018 року: - форми “ПН” № 0007881414 про застосування штрафу у розмірі 4649338,00 гривень; - форми “Р” № 0007891414 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 1195256,00 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 261580,00 гривень; - форми “П” № 0007901414 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на прибуток у розмірі 3437387,00 гривень; - форми “Р” № 0007961414 про збільшення суми грошового зобов`язання частини чистого прибутку у розмірі 585544,00 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 263306,00 гривень; - форми “Р” № 0007971414 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 8910242,00 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 2227561,00 гривень; -  форми “В4” № 0007981414 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 467125,00 гривень.  
Заявлені вимоги позивач обґрунтовував безпідставністю висновків фіскального органу, викладених в акті документальної планової виїзної перевірки № 1025/05-99-14-14/23982460 від 17 вересня 2018 року з питань податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2012 по 31.03.2018, на підставі якого прийнято спірні податкові повідомлення-рішення.
Вказаним актом планової перевірки встановлено порушення позивачем пп.14.1.36 п. 14.1 ст. 14, пп.14.1.191 п. 14.1 ст. 14 , п. 44.1, п. 44.2 ст. 44,  пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 пп. 140.5.9, пп.140.5.10 п.140.5 ст. 140 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 1195256,00 грн. та завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток на загальну суму 3437387,00 грн. Перевіркою повноти визначення об`єкту оподаткування за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 встановлено його заниження всього у сумі 11540862,00 грн., порушення пп. 14.1. 36, пп.14.1.191, пп.14.1.202, п.п.14.1.203 п. 14.1 ст.14, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, пп. г) п. 198.5 ст. 198, п. 198.6 ст. 198, п.187.7 ст.187, п.185.1 ст.185, п.189.1 ст.189, пп. 197.1.15 п.197.1 ст.197 Податкового кодексу України що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 8945242,00 грн. та завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (р.19) за березень 2018 р. у сумі 467125,00 грн.
Також зазначено порушення п.п.14.1.36, п.п.14.1.191, п.п.14.1.202, п.п.14.1.203 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 п.п. г) п.198.5 ст.198, п.198.6 ст.198, п.187.7 ст.187, п.185.1 ст.185, п.189.1 ст.189, п.п.197.1.15 п.197.1 ст.197 Податкового кодексу України, збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму – 8910242,00 грн., та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму – 2227561,00 грн. та зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 467125,00 грн. за податковою декларацією з податку на додану вартість за березень 2018 року.
Крім того, документальною плановою перевіркою встановлено порушення п.201.1. ст.201, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті встановлених порушень по заниженню податкових зобов`язань з ПДВ виникли зобов`язання щодо складання податкових накладних на загальну суму 9380118,00 грн. по відповідним звітним періодам, в яких встановлено порушення.
З підстав відсутності порушень вимог податкового законодавства позивач вважає висновки акту документальної планової виїзної перевірки від 17 вересня 2018 року неправомірними, а винесені на його підставі податкові повідомлення - рішення від 09 жовтня 2018 року № 0007881414, № 0007891414, № 0007901414, № 0007961414, № 0007971414, № 0007981414 на загальну суму 21997339,00 гривень просив скасувати.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 200/12778/18-а позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управлення ДФС у Донецькій області від 09.10.2018 року № 0007981414 форми “В4” про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 467125,00 гривень. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управлення ДФС у Донецькій області від 09.10.2018 року № 0007971414 форми “Р” про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в частині суми 8390899,00 гривень та застосування штрафних (фінансових) санкцій в частині суми 2097725,00 гривень. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управлення ДФС у Донецькій області від 09.10.2018 року № 0007881414 форми “ПН” про застосування штрафу в частині суми 4389666,00 гривень. В решті позовних вимог – відмовлено.                                        
Комунальним підприємством “Управління міського господарства” та Головним управлінням ДПС у Донецькій області на зазначене судове рішення подано апеляційні скарги.
Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
В обгрунтування апеляційної скарги позивачем зазначено, що порушення, викладені у Акті від 17.09.2018 року за № 1025/05-99-14-14/23982460, який складений фахівцями Головного управління ДФС у Донецькій області суперечить чинному законодавству та Методичним рекомендаціям щодо оформлення матеріалів документальних перевірок податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та документування виявлених порушень, затвердженим Наказом ДФС 01.06.2017 року № 396, є хибними, а винесення податкових повідомлень-рішень безпідставними.    
Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. 
В обгрунтування апеляційної скарги відповідачем зазначено, що перевіркою встановлено порушення вимог Податкового кодексу України щодо заниження податкових зобов`язань з ПДВ. Як наслідок у комунального підприємства “Управління міського господарства” виникли зобов`язання щодо складання податкових накладних відповідно до п.201.1. ст. 201, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України на загальну суму 9 380 118 грн.
В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, та заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача.          
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, та заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача.          
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційних скарг, і дійшла  наступного. 
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Комунальне підприємство “Управління міського господарства” зареєстроване та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як юридична особа з кодом 23982460, про що зазначено в акті документальної планової виїзної перевірки № 1025/05-99-14-14/23982460 від 17 вересня 2018 року.
Позивач перебуває на податковому обліку в Покровському управлінні Головного управління ДПС у Донецькій області, про що зазначено в пункті 2.3.6 акту перевірки (том 1 а.с. 11).
Фахівцями Головного управління ДФС у Донецькій області проведено документальну планову виїзну перевірку комунального підприємства “Управління міського господарства” року з питань податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2012 по 31.03.2018, про що складено акт від 17 вересня 2018 року № 1025/05-99-14-14/23982460 (том 1, а.с. 8-105).
За результатами вказаного акту перевірки відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення від 09 жовтня 2018 року № 0007881414, № 0007891414, № 0007901414, № 0007961414, № 0007971414, № 0007981414 (том 1, а.с. 131-142).
Позивач оскаржив вказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку, проте відповідно до листа Державної фіскальної служби України № 35638/6199-99-11-01-01-25 від 01.11.2018 року, скаргу комунального підприємства “Управління міського господарства” залишено без розгляду (том 1, а.с. 128-129).
За податковим повідомленням-рішенням № 0007881414 від 09 жовтня 2018 року встановлено порушення п.189.1 ст.189, п.п. г) п.198.5 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, а саме за даними Єдиного реєстру податкових накладних встановлено відсутність складення та/або реєстрації протягом граничного строку податкових накладних/ розрахунків коригування на суму ПДВ 9298675,00 грн., та застосовано штраф за платежем 14010100 “Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)” на суму 4649338,00 грн. За розрахунком фінансових санкцій до податкового повідомлення-рішення № 0007881414 від 09.10.2018 року, розмір штрафної санкції згідно абз.1 п.120.2 ст120 ПКУ, з врахуванням вимог п.102.1 ст.102 ПКУ складає 4649338,00 (9298675,00*50%) (том 1, а.с. 131-132).
За податковим повідомленням-рішенням № 0007891414 від 09 жовтня 2018 року встановлено порушення п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.п.14.1.191 п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1, п. 134.1 ст.134, п.п.140.5.9, п.п.140.5.10 п.140.5 ст.140 Податкового кодексу України, П(С)БО 15 “Дохід”, затвердженого наказом Мінфіну України №290 від 29.11.1999р., П(С)БО 16 “Витрати”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999р. №318,  П(С)БО 1 “Загальні вимоги до фінансової звітності”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013р. №73, П(С)БО 7 “Основні засоби”, затвердженого наказом Мінфіну України від 27.04.2000р. №92 зі змінами, ст.1, ст.9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” від 16.07.1999 №996-XIV (із змінами та доповненнями), п.1.2 ст.1, п.2.1 п.2.4 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995р. за № 168/704, збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму – 1195256,00 грн., в т.ч. за 2015р. на суму 148935,00 грн., за 2016р. на суму 332446,00 грн., за 2017р. на суму 713875,00 грн., та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму – 261580,00 грн. (том 1, а.с. 133-134).
За податковим повідомленням-рішенням №0007901414 від 09 жовтня 2018 року встановлено порушення п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.п.14.1.191 п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.п.140.5.9, п.п.140.5.10 п.140.5 ст.140 Податкового кодексу України, П(С)БО 15 “Дохід”, затвердженого наказом Мінфіну України №290 від 29.11.1999р., П(С)БО 16 “Витрати”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999р. №318, П(С)БО 1 “Загальні вимоги до фінансової звітності”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013р. №73, П(С)БО 7 “Основні засоби”, затвердженого наказом Мінфіну України від 27.04.2000р. №92 зі змінами, ст.1, ст.9 Закону України  “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”  від 16.07.1999 №996-XIV (із змінами та доповненнями), п.1.2 ст.1, п.2.1 п.2.4 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995р. за №168/704 та зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 3437387,00 грн. за податковою декларацією з податку на прибуток за 1 квартал 2018 року (том 1, а.с. 135-136).
За податковим повідомленням-рішенням №0007961414 від 09 жовтня 2018 року встановлено порушення п.2 Постанови КМУ від 23.02.2011 року №138 “Про порядок відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями”, Рішення Красноармійської міської Ради від 05.12.2012р. №6/24-4 “Про порядок відрахування частини чистого прибутку комунальними підприємствами міста” та збільшено суму грошового зобов`язання за платежем 21010301 “Частина чистого прибутку (доходу) комунальних унітарних підприємств та їх об`єднань, що вилучається до відповідного місцевого бюджету (комунальної власності району або міста республіканського (в АРК) та обласного значення)” на суму 585544,00грн., та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму – 263306,00 грн. (том 1, а.с. 137-138).
За податковим повідомленням-рішенням №0007971414 від 09 жовтня 2018 року встановлено порушення п.п.14.1.36, п.п.14.1.191, п.п.14.1.202, п.п.14.1.203 п.14.1 ст.14,  п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3  п.п. г) п.198.5 ст.198, п.198.6 ст.198, п.187.7 ст.187, п.185.1 ст.185, п.189.1 ст.189, п.п.197.1.15 п.197.1 ст.197 Податкового кодексу України, збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму – 8910242,00 грн., та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму – 2227561,00 грн. (том 1, а.с. 139-140).
За податковим повідомленням-рішенням №0007981414 від 09 жовтня 2018 року встановлено порушення п.п.14.1.36, п.п.14.1.191, п.п.14.1.202, п.п.14.1.203 п.14.1 ст.14,  п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3  п.п. г) п.198.5 ст.198, п.198.6 ст.198, п.187.7 ст.187, п.185.1 ст.185, п.189.1 ст.189, п.п.197.1.15 п.197.1 ст.197 Податкового кодексу України та зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 467125,00 грн. за податковою декларацією з податку на додану вартість за березень 2018 року (том 1, а.с. 141-142).
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.
Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (надалі – ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Підстави проведення документальної планової виїзної перевірки позивачем не оскаржуються.
Відповідно до частин 1-2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 року задоволено клопотання позивача про призначення судово-економічної експертизи, оскільки були необхідні спеціальні знання у сфері бухгалтерського та податкового обліку, без яких встановити відповідні обставини у справі неможливо.
Приватним підприємством “ГАЛАЕКСПЕРТ” до матеріалів справи було надано висновок експерта № 220/26 від 28.07.2020, який суд враховує у якості доказу відповідно до частин 1-2 статті 72 КАС України (том 2, а.с. 3-33).
Щодо порушень стосовно податку на прибуток слід зазначити наступне.
Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування (п. 44.2 ст. 44 ПК України).
Відповідно до пп. 134.1.1 п.134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:- зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); - збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).
Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.
Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Суд зазначає, що позивач просить скасувати повністю всі податкові повідомлення-рішення від 09 жовтня 2018 року № 0007881414, № 0007891414, № 0007901414, № 0007961414, № 0007971414, № 0007981414, однак у позові оскаржує лише деякі порушення, встановлені актом планової перевірки.
Згідно акту перевірки, відповідачем під час документальної планової перевірки встановлено наступні порушення:
1) заниження податку на прибуток на загальну суму 1195256,00 грн., в т.ч.:
- 2015р. у сумі 148 935 грн.,
- 2016р. у сумі 332 446 грн.,
- 2017р. у сумі 713 875 грн.,
2) завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток на загальну суму 3437387,00 грн. за 1 кв. 2018р.;
3) заниження податку на додану вартість на загальну суму 8945242,00 грн. за період з 2015р. по 1 кв. 2018р.
Позивач не погоджується із встановленим у акті планової перевірки завищенням чистого доходу від реалізації (товарів, робіт, послуг) за період з 2015р. по 1 квартал 2018р. у загальній сумі 11563904,00 грн., оскільки вищевказані суми є бюджетним фінансуванням на покриття збитків.
Відповідно до експертного висновку № 220/26 від 28.07.2020 в результаті дослідження матеріалів справи та додатково наданих матеріалів судовим експертом встановлено відсутність розшифровок до звітів про фінансові результати (звітів про сукупний дохід) (Форма № 2) за 2015р. - 1 квартал 2018р., відсутність розшифровок до рядка 01 “Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку” податкової декларації з податку на прибуток за період 2015р. - 1квартал 2018р., наявність головної книги та звітів за господарськими операціями по окремих рахунках за наведений період не дає можливості дослідити загальний обсяг операцій щодо обліку цільового фінансування та відповідності операцій критеріям щодо визнання доходів, визначеним у п. 16-19 П(с)БО 15 “Дохід”.
В акті планової перевірки також відсутні посилання на первинні документи за операціями, по яких наведені порушення за період 2015 - 1 квартал 2018р., зокрема, завищення чистого доходу від реалізації (товарів, робіт, послуг) на загальну суму 11563904,00 грн., заниження доходів через порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1, п. 134.1 ст.134 ПКУ, П(С)БО 15 “Дохід” в результаті “невірного визначення іншого операційного доходу по бухгалтерським проведенням” на загальну суму 13027087,00 грн., заниження “Інших доходів” по рядку 2240 форми 2 “звіт про фінансові результати” на загальну суму 6240793,00 грн.
Наказом Міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015р. “Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами” (в редакції на дату складання акту перевірки), визначені основні вимоги до форми та змісту акта (довідки) документальної перевірки, інформативних додатків до акта (довідки), порядку його (її) підписання, реєстрації та зберігання (далі – Порядок №727).
Згідно з п. 3 розділу 2 Порядку № 727, акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п. 4 розділу 2 Порядку № 727).
У відповідності до п. 5 розділу 2 Порядку № 727, факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.
Судовим експертом зазначено, що викладені в акті планової перевірки факти щодо завищення чистого доходу від реалізації (товарів, робіт, послуг) на загальну суму 11563904,00 грн., заниження доходів через порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1, п. 134.1 ст.134 ПКУ, П(С)БО 15 “Дохід” в результаті невірного визначення іншого операційного доходу по бухгалтерським проведенням Порядку № 727, заниження “Інших доходів” по рядку 2240 форми 2 “Звіт про фінансові результати” на загальну суму 6240793,00 грн., не відповідають вимогам п. 5 розділу 2 “Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків – юридичними особами та їх відокремленими підрозділами”, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015р.
Відтак, дії відповідача щодо складання акту планової перевірки не відповідають вимогам п. 5 Порядку № 727, оскільки перевіряючи, вказавши про невірне визначення позивачем іншого операційного доходу по бухгалтерськім проведенням Порядку № 727, не вказали на порушення позивачем конкретних норм права, тобто, як вірно слід визначити інший операційний дохід по бухгалтерськім проведенням.
Щодо порушень п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1, п. 134.1 ст.134 ПКУ, П(С)БО 7 “Основні засоби”,  П(С)БО 15 “Дохід”: не сформовано доходи на суму вхідного ПДВ при придбанні основних фондів за кошти цільового фінансування на загальну суму 1308361,00 грн. слід зазначити наступне.
Пунктом 1.5 Розділу 1 “Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету” № 333 від 12.03.2012р. встановлено, що видатки одержувачів бюджетних коштів здійснюються за такими кодами економічної класифікації видатків бюджету: поточні видатки (серед інших): 2610 “Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)” та капітальні видатки: 3210 “Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям)”.
Згідно з п.1.6 Інструкції № 333 капітальні трансферти - це невідплатні односторонні платежі органів управління, які не ведуть до виникнення або погашення фінансових вимог. Вони передбачені на придбання капітальних активів, компенсацію втрат, пов`язаних з пошкодженням основного капіталу, або збільшення капіталу одержувачів бюджетних коштів. До цієї категорії включаються також трансфертні платежі підприємствам для покриття збитків, акумульованих ними протягом ряду років або таких, які виникли в результаті надзвичайних обставин. Капітальними трансфертами вважаються невідплатні, безповоротні платежі, які мають одноразовий і нерегулярний характер як для надавача (донора), так і для їх отримувача (бенефіціара). Кошти, що виділяються з бюджету як капітальні трансферти, мають цільове призначення; трансфертні платежі - це невідплатні і безповоротні платежі, які не є придбанням товарів чи послуг, наданням кредиту або виплатою непогашеного боргу.
Згідно п.п. 3.2.1. п.3.2 Інструкції № 333: код 3210 - “Капітальні трансферти підприємствам (установам, організаціям) та капітальні трансферти одержувачам (тобто всі капітальні видатки одержувачів).
В акті планової перевірки (том 1, а.с. 16): “Детальний перелік отриманих капітальних трансфертів в розрізі періодів, сум та використання наведено в додатках 10-12 до акту. Перелік придбаних основних фондів за бюджетні кошти наведено в додатку 13 до акту. Суми податку на додану вартість віднесено до податкового кредиту відповідних звітних періодів по податкових накладних, виписаних та відповідним чином зареєстрованих в ЄРПН”.
Судовим експертом досліджено накопичувальні відомості за рахунком 323, 328 “Рахунки в Казначействі спеціальні”, казначейських виписок по рахунках за переліком підприємств за додатком № 13 акту планової перевірки та встановлено перерахування коштів з відображенням ПДВ у платіжних дорученнях на загальну суму з ПДВ 7850164,41 грн., в т.ч. ПДВ 1308360,73 грн. Дослідження казначейських виписок, платіжних доручень по рахунках 323, 328 “Рахунки в Казначействі спеціальні” за 2015-2017рр. наведено в таблиці № 9 висновку експерта.
Відповідачем в акті планової перевірки взагалі не наведено посилань на первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, а саме: податкові накладні, накладні, які б підтверджували підстави формування податкового кредиту та відображення у податкових деклараціях з податку на додану вартість податкового кредиту з ПДВ у відповідних звітних періодах, що суперечить вимогам п. 5 розділу 2 “Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків – юридичними особами та їх відокремленими підрозділами”, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015р.
Також, на дослідження експерту не надано витяги з Єдиного реєстру податкових накладних на запит покупця за індивідуальними податковими номерами продавців щодо реєстрації податкових накладних (окремо по кожному контрагенту), у зв`язку із чим, експерт не зміг документально підтвердити віднесення до складу податкового кредиту відповідних звітних періодів по податкових накладних та підтвердити документально реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.
Крім того, до загального переліку операцій щодо придбаних основних фондів за бюджетні кошти також включено операції з придбання ТМЦ у контрагентів ТОВ “УТД Технопромпроект” та ТОВ “Технопромпроект ЛТД”, по яким актом перевірки встановлено порушення щодо завищення податкового кредиту по нереальним, на думку відповідача операціям, відповідно у вересні 2016р. на суму ПДВ 13915,40 грн. та у травні 2017р. на суму ПДВ 18333,17грн.
Відповідно до пунктів 9-10 Інструкції з бухгалтерського обліку податку на додану вартість, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України № 141 від 01.07.1997р. ( у редакції наказу Міністерства фінансів України від 24.12.2004 № 818) із змінами та доповненнями: сума податку на додану вартість, що справляється при придбанні за рахунок коштів цільового фінансування товарів, послуг, необоротних активів, які не призначаються для їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, включається до складу податкового кредиту і одночасно нараховується податкове зобов`язання з податку на додану вартість, яке відображається за дебетом рахунку 48 “Цільове фінансування і цільові надходження” і кредитом субрахунку 641 “Розрахунки за податками”, аналітичний рахунок “Розрахунки за податком на додану вартість”.
У разі здійснення підприємством операцій з придбання товарів, послуг, необоротних активів, під час придбання або виготовлення яких суми податку на додану вартість були включені до складу податкового кредиту, якщо такі товари, послуги, необоротні активи призначаються для їх використання в операціях, що не є об`єктом оподаткування, звільнених від оподаткування, що не є господарською діяльністю платника податку, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, передачі для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів, то суми податку на додану вартість зараховуються до первісної вартості товарів, необоротних активів, вартості послуг у кореспонденції з кредитом субрахунку 641 “Розрахунки за податками”, аналітичний рахунок “Розрахунки за податком на додану вартість”.
У разі якщо такі товари, послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зареєстрованого в ЄРПН, суми податку на додану вартість відображає за дебетом субрахунку 641 “Розрахунки за податками”, аналітичний рахунок “Розрахунки за податком на додану вартість”, і кредитом субрахунку 719 “Інші операційні доходи”.
За висновками експертизи доументально не підтверджено висновки акту перевірки щодо порушення позивачем п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1, п. 134.1 ст.134 ПКУ, П(С)БО 7 “Основні засоби”,  П(С)БО 15 “Дохід”, та підстави до формування доходів на суму вхідного ПДВ при придбанні основних фондів за кошти цільового фінансування – 1308361,00 грн., з наступних причин:
- віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ має бути підтверджено податковими накладними, зареєстрованими в ЄРПН, але в акті перевірки відсутні посилання на первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, а наведено лише перелік ОФ (Додаток № 13 акту перевірки); - в матеріалах справи та додатково наданих матеріалах відсутні первинні документи та облікові регістри, підтверджуючі використання придбаних ТМЦ в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; - включення в акті перевірки до складу доходів сум ПДВ за операціями з придбання ТМЦ від контрагентів ТОВ “УТД Технопромпроект” та ТОВ “Технопромпроект ЛТД”, за якими у Акті перевірки встановлено окреме порушення щодо завищення податкового кредиту, відповідно у вересні 2016р. на суму ПДВ 13915,40 грн. та у травні 2017р. на суму ПДВ 18333,17грн.
Стосовно формування доходів на суму отриманих капітальних трансфертів на придбання основних фондів без установлення умов його витрачання на виконання у майбутньому певних заходів (капітальні трансферти для цілей придбання ОФ у ТОВ “УТД Технопромпроект” та ТОВ “Технопромпроект ЛТД”) слід зазначити наступне.
За договором № 70 від 17.08.2016р., укладеним між ТОВ “УТД Техпромпроект” (Постачальник) та КП “Управління міського господарства” (Покупець), Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця біосет кабіна синя (біотуалет) у кількості 9 штук, а Покупець – прийняти і оплатити такий товар (п.1.1 договору).
Ціна договору (за п.3.1 договору) складає 83492,96 грн. з ПДВ. Розрахунки проводяться шляхом перерахування Покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, вказаний в договорі протягом 20-ти (двадцяти) календарних днів після підписання Сторонами видаткової накладної (п.4.1 договору).
За розділом 5 договору строк поставки товарів: протягом 2016 року. Датою поставки товару є дата, яка вказана на накладній про прийняття товару Замовником. Право власності на товар переходить від Постачальника до Покупця в момент прийому-передачі товару по накладній. Поставка товару здійснюється за адресою складу Покупця: м. Покровськ, вул. Лізи Чайкіної, 1.
Договір набирає чинності з дня підписання його сторонами та діє до 31 грудня 2016, а в частині фінансових зобов`язань до повного їх виконання Сторонами (п.10.1 договору).
За даними податкової декларації позивача з ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ “УТД Техпромпроект” за вересень 2016р. задекларовано у додатку № 5 “Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту” (податковий кредит), за рядком 18 обсяг постачання без ПДВ – 69577,47 грн. та включено позивачем до складу податкового кредиту ПДВ у сумі 13915,49 грн., що не спростовано актом планової перевірки, яким також підтверджується наявність податкової накладної № 62 від 25.08.2016р.
Платіжним дорученням № 111 від 23.08.2016р. КП “Управління міського господарства” перерахувало ТОВ “УТД Техпромпроект” за рахунок отриманих бюджетних коштів КЕКВ 3210 83492,96 грн., у т.ч. ПДВ – 13915,49 грн.
Відповідно до видаткової накладної № РН-000592 від 22.08.2016р. ТОВ “УТД Техпромпроект” передав, а КП “Управління міського господарства”, в особі Дудник С.О. за довіреністю № 53 від 22.08.2016р., отримав товар: кабіна БІОСЕТ синя у кількості 9 шт. за ціною без ПДВ 7730,83грн., на суму без ПДВ 69577,47 грн., ПДВ – 13915,49грн., всього з ПДВ – 83492,96грн.
Крім того, ТОВ “Техпромпроект ЛТД” (Постачальник) та КП “Управління міського господарства” (Покупець) укладений договір № 36 від 27.04.2017р., предметом якого є придбання пересувних туалетних кабін, ДК 021:2015, код 24955000-3 “Хімічні туалети” у кількості 12шт. Покупець зобов`язується прийняти товар і провести оплату на умовах, передбачених договором (п.1.1 договору).
Загальна сума договору складає 109999,00, у т.ч. ПДВ - 18333,17 грн. Вартість однієї пересувної туалетної кабіни становить 9220,00 грн., у т.ч. ПДВ – 1536,67 грн. Оплата здійснюється Покупцем у безготівковій формі на розрахунковий рахунок Продавця, відповідно до наданих накладних. Розрахунок за товар здійснюється шляхом перерахування коштів Покупцем на поточний рахунок Постачальника протягом 20-ти календарних днів після пред`явлення Покупцем накладної та її підписання повноважними представниками Сторін. (п.п.2.1-2.4 договору).
Відповідно до п.3.1 договору строк поставки здійснюється протягом 2017 року. Доставка товару здійснюється на склад Покупця (85300, Донецька область, м. Покровськ, вул. Лізи Чайкіної, 1) (п.3.1, п.3.2 договору).
Право власності на товар переходить від Постачальника до Покупця в момент прийому-передачі Товару по накладній (п.3.4 договору).
Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31 грудня 2017 року, а в частині фінансових зобов`язань до повного їх виконання Сторонами (п.5.1 договору).
Відповідно до податкової декларації позивача з ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ “Техпромпроект ЛТД” за травень 2017р. задекларовано у додатку № 5 “Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту” (податковий кредит), за рядком 27 обсяг постачання без ПДВ – 91665,83 грн. та включено до складу податкового кредиту ПДВ у сумі 18333,17 грн., що підтверджено актом планової перевірки щодо наявності податкової накладної № 37 від 19.05.2017р.
Платіжним дорученням № 90 від 18.05.2017р. КП “Управління міського господарства” перераховано ТОВ “Техпромпроект ЛТД” за рахунок отриманих бюджетних коштів КЕКВ 3210 сплатило 109999,00 грн., у т.ч. ПДВ – 18333,17 грн.
Згідно до видаткової накладної № РН-000133 від 10.05.2017р. ТОВ “Техпромпроект ЛТД” в особі директора ОСОБА_1 передав, а КП “Управління міського господарства”, в особі Дудник С.О. за довіреністю № 59 від 10.05.2017р., отримав товар: мобільні туалетні кабіни “Економ” у кіл. 12 шт., за ціною без ПДВ 7638,82 грн., на суму без ПДВ 91665,83 грн., ПДВ – 18333,17 грн., всього з ПДВ – 109999,00 грн.
Відтак, нереальні, на думку відповідача, господарські операції позивача з придбання товарів від контрагентів ТОВ “УТД Технопромпроект” та ТОВ “Технопромпроект ЛТД” документально підтверджені, а встановлені актом планової перевірки порушення п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.п.14.1.191 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.п.134.1.1, п. 134.1 ст.134 ПКУ, п.16-19 П(С)БО 15 “Дохід”, щодо формування доходу на суму отриманих капітальних трансфертів на придбання основних фондів без установлення умов його витрачання на виконання у майбутньому певних заходів на суму 161243,00 грн., в т.ч. за 2016 рік у сумі 69577,00 грн., за 2017 рік у сумі 91666,00 грн., відповідно не підтверджені.
Крім того, актом планової перевірки щодо показників, відображених у рядку 2050 форми 2 “Звіт про фінансові результати” “Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)” встановлено його завищення за 2015-1 квартал 2018р. на загальну суму 871830,00 грн. та порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПКУ, п.5, п.7, п.11 П(С)БО 16 “Витрати”, за перевіркою показників, відображених у рядку 2130 Форми 2 “Звіт про фінансові результати”, “Адміністративні витрати” встановлено заниження адміністративних витрат в результаті не вірного визначення величини витрат по бухгалтерським проведенням  у загальній сумі 710,00 грн.
Крім того, перевіркою показників, відображених у рядку 2180 Форми 2 “Звіт про фінансові результати”, “Інші операційні витрати” встановлено їх завищення (Додаток 9), в сумі 319164,00 грн., на порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПКУ, п.5, п.7, п.11 П(С)БО 16 “Витрати”, за перевіркою показників, відображених у рядку 2180 Форми 2 “Звіт про фінансові результати”, “Інші операційні витрати” встановлено заниження в результаті не вірного визначення величини витрат по бухгалтерським проведенням у загальній сумі 430583,00 грн. та на порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПКУ, п.5, п.7, п.11 П(С)БО 16 “Витрати”, за перевіркою показників, відображених у рядку 2180 Форми 2 “Звіт про фінансові результати”, “Інші операційні витрати” встановлено завищення в результаті не вірного визначення величини витрат по бухгалтерським проведенням у загальній сумі 749747,00 грн.
Відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 “Витрати”, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 318 від 31.12.1999р. встановлено наступне:
- за п.5 витрати  відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань;
- за п.7 витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені;
- за п.11 собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат. До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати. Перелік і склад статей калькулювання виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) установлюються підприємством;
- за п.18 до адміністративних витрат відносяться такі загальногосподарські витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством: загальні корпоративні витрати (організаційні витрати, витрати на проведення річних зборів, представницькі витрати тощо); витрати на службові відрядження і утримання апарату управління підприємством та іншого загальногосподарського персоналу; витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів загальногосподарського використання (операційна оренда, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона); винагороди за професійні послуги (юридичні, аудиторські, з оцінки майна тощо); витрати на зв`язок; амортизація нематеріальних активів загальногосподарського використання; витрати на врегулювання спорів у судових органах; податки, збори та інші передбачені законодавством обов`язкові платежі (крім податків, зборів та обов`язкових платежів, що включаються до виробничої собівартості продукції, робіт, послуг); плата за розрахунково-касове обслуговування та інші послуги банків, а також витрати, пов`язані з купівлею-продажем валюти; інші витрати загальногосподарського призначення;
- за п.20 до інших операційних витрат включаються: витрати на дослідження та розробки відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 8 “Нематеріальні активи”; собівартість реалізованих виробничих запасів, яка для цілей бухгалтерського обліку складається з їх облікової вартості та витрат, пов`язаних з їх реалізацією; сума безнадійної дебіторської заборгованості та відрахування до резерву сумнівних боргів; втрати від операційної курсової різниці (тобто від зміни курсу валюти за операціями, активами і зобов`язаннями, що пов`язані з операційною діяльністю підприємства); втрати від знецінення запасів; нестачі й втрати від псування цінностей; визнані штрафи, пеня, неустойка; витрати на утримання об`єктів соціально-культурного призначення; інші витрати операційної діяльності.
Судом встановлено відсутність розшифровок до звітів про фінансові результати (Звітів про сукупний дохід) (Форма № 2) за 2015р. - 1 квартал 2018р., відсутність розшифровок до податкових декларацій з податку на прибуток за період 2015р. - 1квартал 2018р., часткову відсутність первинних документів за наведений період, а тому наведене не дає можливості дослідити загальний обсяг операцій щодо обліку задекларованих витрат, та відповідності операцій критеріям щодо визнання витрат, визначеним п.5, п.7, п.11, п.18, п.20 П(С)БО 16 “Витрати”.
При цьому, в акті планової перевірки також відсутні посилання на первинні документи за операціями, по яких наведені порушення за період 2015-1 квартал 2018р. щодо порушень завищення собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) за період з 01.01.2015 по 31.03.2018р. у сумі 871830,00 грн. відносно Дільниці з виробництва брикетів, яка була частиною технологічної дільниці “Зелене господарство”, яка в свою чергу, виконувала роботи з благоустрою міста.
Дії відповідача стосовно відображення порушень в акті перевірки без посилань на первинні документи знову не відповідають вимогам п.5 розділу 2 “Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків – юридичними особами та їх відокремленими підрозділами”, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015р.
Щодо безпідставно проведених бухгалтерських проведень щодо сум нарахованих профспілкових внесків у розмірі 3% слід зазначити наступне.
Статтею 250 Кодексу законів про працю України передбачено, що власники або уповноважені ними органи зобов`язані відраховувати кошти первинним профспілковим організаціям на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу в розмірах, передбачених колективними договорами та угодами, але не менше ніж 0,3 відсотка фонду оплати праці відповідно до Закону України “Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності.
За приписами статті 44 Закону України “Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності” № 1045-XIV від 15.09.1999 року роботодавці зобов`язані відраховувати кошти первинним профспілковим організаціям на культурно-масову, фізкультурну і оздоровчу роботу в розмірах, передбачених колективним договором та угодами, але не менше ніж 0,3 відсотка фонду оплати праці з віднесенням цих сум на валові витрати.
Відповідно до визначень статті 1 Закону України “Про колективні договори і угоди” № 3356-XII від 01.07.1993 року, колективний договір, угода укладаються на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів працівників та роботодавців. 
Згідно зі статтею 2 Закону № 3356-XII колективний договір укладається на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності і господарювання, які використовують найману працю і мають право юридичної особи.
Положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов`язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства (стаття 9 Закону України “Про колективні договори і угоди”).
За приписами Розділу 7 “Гарантії діяльності первинної профспілкової організації працівників” колективного договору КП “Управління міського господарства” на 2014-2018 роки, прийнятого на загальних зборах трудового колективу 10.12.2013р.:
- за п.7.15 Роботодавець зобов`язується забезпечити умовами для діяльності профкому у відповідності до Закону України “Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності”;
- щомісячно відраховувати на рахунок профкому членські внески у розмірі 1%, які утримані із заробітної плати працівників за їх заявами бухгалтерією підприємства (п.7.16);
- відраховувати профкому підприємства кошти в розмірі 0,5% від фонду оплати праці на виконання статутної роботи, згідно ст. 44 Закону України “Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності”.
Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність – діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
З урахуванням того, що за Розділом 7 “Гарантії діяльності первинної профспілкової організації працівників” колективного договору КП “Управління міського господарства” на 2014-2018 роки, відрахування профкому підприємства коштів на виконання статутної роботи складають в розмірі від фонду оплати праці, за приписами ст. 44 Закону України “Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності”, є безпосередньо невід`ємними, законодавчо встановленими, витратами підприємства в межах господарської діяльності КП “Управління міського господарства”, тому висновки акту планової перевірки в частині безпідставно проведених бухгалтерських проведень за сумами нарахованих профспілкових внесків, з урахуванням облікових регістрів та даних головної книги КП “Управління міського господарства” за 2015р. - 1 квартал 2018 року експертом документально підтверджено частково в сумі 624528,16 грн.
Також плановою перевіркою показників по рядку 03 Декларації “Різниці, які виникають відповідно до ПКУ” встановлено заниження різниць, на які збільшується фінансовий результат, по рядку 3.1.9 “Сума коштів або вартість товарів, виконаних робіт, наданих послуг, безоплатно перерахованих (переданих) протягом звітного (податкового) періоду неприбутковим організаціям, які на дату перерахування коштів, передачі товарів, робіт, послуг відповідали умовам, визначеним пунктом 133.4 статті 133 розділу ІІІ ПКУ, у розмірі, що перевищує 4 відсотки оподатковуваного прибутку попереднього звітного року та р.3.1.10 на загальну суму 1176998,00 грн., в т.ч. за: - 2015 рік в сумі 24109,00 грн.; - 2016 рік в сумі 46253,00 грн.; - 2017 рік в сумі 500674,00 грн.; - 1 квартал 2018 року в сумі 605962,00 грн.
У зв`язку з відсутністю облікових регістрів та частково первинних документів за сумами витрат, наведеними у додатку № 16 акту перевірки на загальну суму 1176998,00 грн. судовому експерту не виявилося можливим документально підтвердити заниження різниць, на які збільшується фінансовий результат, по рядку 3.1.9 “Сума коштів або вартість товарів, виконаних робіт, наданих послуг, безоплатно перерахованих (переданих) протягом звітного (податкового) періоду неприбутковим організаціям, які на дату перерахування коштів, передачі товарів, робіт, послуг відповідали умовам, визначеним пунктом 133.4 статті 133 розділу ІІІ ПКУ, у розмірі, що перевищує 4 відсотки оподатковуваного прибутку попереднього звітного року” та р.3.1.10 на загальну суму 1176998,00 грн.
За висновками експерта, підтверджено документально висновки акту перевірки щодо заниження об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 624528,16 грн., з урахуванням задекларованого у деклараціях з податку на прибуток від`ємного значення об`єкта оподаткування – 162285,32 грн., в т.ч. за 2015 рік в сумі 124478,86 грн., 2017 рік в сумі 37806,46 грн. та заниження податку на прибуток на загальну суму 29211,00 грн., в т.ч. за 2015 рік в сумі 22406,00 грн., 2017 рік в сумі 6805,00 грн.
З урахуванням результатів дослідження експерту не виявилося можливим документально підтвердити заниження податку на прибуток на загальну суму 1166045,00 грн. (1195256,00-29211,00), в т.ч. за 2015 рік в сумі 126529,00 грн.(148935,00-22406,00), за 2016 рік в сумі 332446,00 грн., за 2017 рік в сумі 707070,00 грн.(713875,00-6805,00) та завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 1 квартал 2018р. на суму 3437387,00 грн.
Також не  знайшло документального обґрунтування  заниження сум частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 у сумі 585544,00 грн.
Виходячи з наведеного дослідження, в обсязі наданих документів судовий експерт дійшов висновків, що донарахування відповідача, відображені в акті планової перевірки від 17 вересня 2018 року № 1025/05-99-14-14/23982460 та визначені у податкових повідомленнях-рішеннях від 09 жовтня 2018 року №0007891414, №0007971414, №0007881414 частково не відповідають вимогам бухгалтерського обліку та податкового законодавства України.
Щодо порушень з податку на додану вартість суд зазначає наступне.
За приписами п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з:
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (пункт 187.1 ст. 187 ПК України).
Відповідно до п.198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
За приписами п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно з п.198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Позивач просив скасувати повністю спірні податкові повідомлення-рішення, при цьому оскаржує окремі порушення щодо податку на додану вартість: щодо заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 9380118,00 грн. та щодо неправомірності включення в податковий кредит ПДВ по основним засобам, придбаним у ТОВ “УТД Технопромпроект”, ТОВ “Техпромпроект ЛТД”.
Актом планової перевірки позивача встановлено, що перевіркою відображеного показника у рядку 1 декларацій “Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою, крім імпорту товарів” показників за період з 01.01.2015р. по 31.03.2018р. встановлено заниження задекларованих суб`єктом господарювання показників у сумі 9380118,00 грн., у т.ч. за 2015р. – 574927,00 грн., за 2015р. – 574927,00 грн., за 2017р. – 4826470,00 грн., за 1 кв. 2018р. – 1110970,00 грн.
Зокрема, на порушення п.187.7 ст.187, п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України позивачем не нараховано податкове зобов`язання з ПДВ по отриманому бюджетному фінансуванню за КЕКВ 2610 “Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)”, яке є компенсацією вартості виконаних послуг (робіт) для громади м. Покровська всього у сумі 8860470,00 грн. по зазначеним вище періодам.
В додатку № 10-12 до акту планової перевірки зазначено, що КП “УМГ” отримано поточних трансфертів за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 всього у сумі 56608069,68 грн., в т.ч. 2015р. – 6886750,18 грн., 2016р. – 16382477,46 грн., 2017р. – 27564616,94 грн., 1 квартал 2018р. – 5774225,10 грн. Зазначені кошти надходять до КП “УМГ” на виконання програми благоустрою міста та інших подібних програм, як компенсація вартості наданих (виконаних) робіт.
Відповідно до приписів п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є постачання товарів чи послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Інструкцією щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженою Наказом Міністерства фінансів України № 333 від 12.03.2012р. із змінами та доповненнями встановлено наступне:
- за п.1.5 видатки одержувачів бюджетних коштів здійснюються за такими кодами економічної класифікації видатків бюджету: поточні видатки: 2610 “Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)”;
- за п.1.6. поточні видатки - це видатки, які спрямовуються на виконання бюджетних програм та забезпечують поточне функціонування бюджетних установ, проведення досліджень, розробок, заходів та надання поточних трансфертів населенню і підприємствам (установам, організаціям); трансфертні платежі - це невідплатні і безповоротні платежі, які не є придбанням товарів чи послуг, наданням кредиту або виплатою непогашеного боргу.
В результаті дослідження матеріалів справи та додатково наданих матеріалів судовим експертом встановлено наступне:
- за даними казначейських виписок, даних головної книги за 2015- 1 квартал 2018р. загальний обсяг отриманих коштів бюджетного фінансування за КЕКВ 2610 “Субвенції та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)” КП “КМГ” (Дт рах. 321, 325, 330 “Рахунки в казначействі”, Кт рахунку 48 “Цільове фінансування і цільові надходження”) складає 56608069,68 грн.;
- посилання в акті перевірки на отримання коштів з відображенням по рахунку 322 не є бюджетним фінансуванням за КЕКВ 2610, оскільки згідно Плану рахунків підприємства та головної книги є спеціальним рахунком 322 “Рахунки в казначействі – Центр занятості” для зарахування цільових коштів з Центру зайнятості;
- отримані трансфертні платежі за кодом бюджетної класифікації 2610 “Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)” за затвердженою бюджетною програмою, не є компенсацією вартості товарів/послуг, що постачаються таким платником податку, отже при їх отриманні відсутні підстави щодо визначення податкових зобов`язань з ПДВ, оскільки відсутній об`єкт оподаткування податком на додану вартість.
Крім того, суд зазначає, що на офіційному веб-сайті ДПС України надано роз`яснення про оподаткування субвенції з Державного бюджету наступного змісту.
Згідно з п.п. “б” п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями (далі – ПКУ) об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 ПКУ.
Діючим законодавством встановлено окремі джерела оплати вартості комунальних послуг:
- регульований тариф на оплату таких послуг, який сплачується населенням, і який є меншим за їх собівартість. При цьому оплата вартості житлово-комунальних послуг, наданих населенню, може здійснюватися в межах тарифу як безпосередньо населенням, так і за рахунок бюджетних субсидій, наданих пільговим категоріям громадян;
- виробнича дотація з бюджету, яка є компенсацією на покриття різниці, яка склалася між фактичними витратами на виготовлення (придбання) житлово-комунальних послуг (собівартістю) і регульованими тарифами на їх продаж населенню (різниця між собівартістю і тарифом).
Відповідно до п. 188.1 ст. 188 ПКУ база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками – суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком:
- товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню;
- газу, який постачається для потреб населення.
До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг.
Також до бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю – бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.
Таким чином, база оподаткування житлово-комунальних послуг визначається виходячи з їх вартості за винятком суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету.
Згідно з п.п. 197.1.28 п. 197.1 ст. 197 ПКУ операції з постачання товарів/послуг у частині суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету звільняються від оподаткування ПДВ.
При наданні житлово-комунальних послуг вартість таких послуг, яка була оплачена населенням чи бюджетами відповідного рівня (в зв`язку з наданням населенню пільг та субсидій) в межах встановленого регульованого тарифу, підлягає оподаткуванню ПДВ за основною ставкою. Різниця між фактичними витратами на виготовлення (придбання) житлово-комунальних послуг (собівартістю) і регульованими тарифами на їх продаж населенню (різниця між собівартістю і тарифом) звільняється від оподаткування ПДВ.
Згідно з п. 199.6 ст. 199 ПКУ, правила ст. 199 ПКУ щодо пропорційного віднесення сум податку до податкового кредиту не застосовуються та податковий кредит не зменшується в разі проведення операцій, передбачених п.п. 197.1.28 п. 197.1 ст. 197 ПКУ.
Відтак, висновки акту перевірки щодо порушення позивачем п.187.7 ст.187, п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України та не нараховування податкового зобов`язання з ПДВ по отриманому бюджетному фінансуванню за КЕКВ 2610 “Субсидії та поточні трансферти підприємствам (установам, організаціям)”, яке є компенсацією вартості виконаних послуг (робіт) для громади м. Покровська всього у сумі 8860470,00 грн. за період 2015р.- 1 квартал 2018р. не підтверджуються.
Крім того, актом планової перевірки встановлено, що КП “Управління міського господарства” на порушення п.п. 14.1.36 п.14.1 ст.14, п.п. г) п. 198.5 ст.198 Податкового кодексу України не нараховано податкове зобов`язання з ПДВ по придбаним товарам/послугам, необоротним активам, які платником податку використовувалися без мети отримання доходу, тобто – не використовувалися в господарській діяльності всього у сумі 287727,00 грн.
За висновком судової експертизи, позивачем понесені витрати без мети отримання доходу. Відсутність доходу підтверджується здійсненими проведеннями по рах. 791 “Результат операційної діяльності”, відсутністю в обліку рах. 701 “Дохід від реалізації готової продукції” (Опис порушення п.3.1.1.1 акту перевірки). Порушення встановлено при перевірці даних бухгалтерських рахунків 631 “Розрахунки з вітчизняними постачальниками”, за 2016-2017рр. в кореспонденції з рахунком 23/12 “Виробництво брикетів”, рах. 791 “Результат операційної діяльності”, оборотно-сальдової відомості по матеріальним рахункам, даних головних книг, фінансової звітності.
З урахуванням того, що КП “Управління міського господарства” не надано на дослідження структуру КП “Управління міського господарства”, Положення дільниці з виробництва брикетів, технологічної дільниці “Зелене господарство”, та в Акті перевірки не наведені первинні документи бухгалтерського обліку щодо понесених витрат без мети отримання доходу, з урахуванням результатів дослідження, наведених на арк. 34-35 Висновку експерта та з урахуванням п.2.3 “Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень”, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (зі змінами та доповненнями), за яким експерту забороняється вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно, а тому відсутні документальні підтвердити заниження податкового зобов`язання з ПДВ всього у сумі 287727,00 грн.
Крім того, актом планової перевірки встановлено, що КП “Управління міського господарства” на порушення п.185.1, п. 197.1.15 Податкового кодексу України не нараховано податкове зобов`язання з ПДВ по безоплатно наданим товарам неприбутковим організаціям, закладам освіти, фізичним особам всього у сумі 231921,00 грн. Перелік здійснених операцій по безоплатно наданим товарам відображено у додатку 17 до акту перевірки. При цьому, назва додатку № 17 “Зведені дані щодо задекларованих та встановлених у ході проведення перевірки сум частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями по КП “Управління міського господарства” за період з 01.01.2015 по 31.03.2018”. Отже, інформація, що наведена у додатку № 17 до акту перевірки не стосується податку на додану вартість.
У зв`язку із наведеним та відсутністю облікових регістрів та частково первинних документів за сумами безоплатно наданих товарів неприбутковим організаціям, закладам освіти, фізичним особам, з урахуванням п.2.3 “Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень”, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 судовому експерту забороняється вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно, а отже, не виявляється можливим документально підтвердити заниження податкового зобов`язання з ПДВ всього у сумі 231921,00 грн.
Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період з 01.01.2015р. по 31.03.2018р. відповідачем встановлено його завищення у сумі 32249,00 грн. за рахунок формування позивачем податкового кредиту за постачальниками: ТОВ “УТД Техпромпроект”, ТОВ “Техпромпроект ЛТД”, по ланцюгу постачання яких не підтверджено реальність здійснення господарських операцій, які на думку відповідача не мали реального товарного характеру.
З урахуванням результатів дослідження договорів та первинних документів до них з наведеними контрагентами вище, судовим експертом документально не підтверджено висновки акту перевірки щодо порушення п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.п.14.1.191 п.14.1 ст.14, п.п.14.1.202, п.п.14.1.203, п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України стосовно формування позивачем податкового кредиту від постачальників ТОВ “УТД Техпромпроект”, ТОВ “Техпромпроект ЛТД” та щодо завищення податкового кредиту з ПДВ у сумі 32249,00 грн.
Таким чином, враховуючи висновок експерта від 28.07.2020 № 220/26:
- за податковим повідомленням-рішенням №0007971414 від 09 жовтня 2018р. не підтверджується документально збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 8390899,00 грн. (8910242,00 - (519343,00 (287727,00 + (231921,00 – 305,00 (п.102.1 ст.102 ПКУ)), та підстави для застосування штрафних санкцій на суму 2097725,00 грн. (8390889,00 *25%). З урахуванням результатів дослідження експерту не виявляється можливим документально підтвердити документально збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 519343,00 грн. (519343,00 (287727,00 + (231921,00 – 305,00 (п.102.1 ст.102 ПКУ)), та підстави для застосування штрафних санкцій на суму 129836,00 грн. (519343,00 *25%).
- за податковим повідомленням-рішенням №0007981414 від 09 жовтня 2018р. не підтверджується документально зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 467125,00 грн. за податковою декларацією з податку на додану вартість за березень 2018 року.
- за податковим повідомленням-рішенням №0007881414 від 09 жовтня 2018 року не підтверджуються документально підстави для застосування штрафних санкцій згідно абз.1 п.120.2 ст120 ПКУ в сумі 4389666,00 грн. (8779332,00 (9298675,00 – 287727,00 - (231921,00 – 305,00 (п.102.1 ст.102 ПКУ))*50%). За результатами дослідження експерту не виявляється можливим документально підтвердити підстави для застосування штрафних санкцій згідно абз.1 п.120.2 ст.120 ПКУ в сумі 259672,00 грн. (519343,00 (287727,00 + (231921,00 – 305,00 (п.102.1 ст.102 ПКУ))*50%).
- за податковим повідомленням-рішенням №0007891414 від 09 жовтня 2018р. підтверджується документально збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 29211,00 грн., в т.ч. за 2015 рік в сумі 22406,00 грн., 2017 рік в сумі 6805,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму – 7303,00 грн. (29211,00*25%). З урахуванням результатів дослідження експерту не виявляється можливим документально підтвердити збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на 1166045,00 грн. (1195256,00 – 29211,00), в т.ч. за 2015р. на суму 126529,00 грн. (148935,00 – 22406,00), за 2016р. на суму 332446,00 грн., за 2017р. на суму 707070,00 грн. (713875,00 – 6805,00), та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму – 254277,00 грн. (261580,00 – 7303,00).
- за податковим повідомленням-рішенням №0007901414 від 09 жовтня 2018р. Головного управління ДФС у Донецькій області, експерту не виявляється можливим документально підтвердити зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 3437387,00 грн. за податковою декларацією з податку на прибуток за 1 квартал 2018 року.
- з урахуванням результатів дослідження експерту не виявляється можливим документально обґрунтувати заниження сум частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 у сумі 585544,00 грн., у т.ч.: - 2015р. всього у сумі 58931,00 грн., - 2016р. всього у сумі 180067,00 грн., - 2017р. всього у сумі 346546,00 грн., та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму – 263306,00 грн., визначених за податковим повідомленням-рішенням №0007961414 від 09 жовтня 2018р., а також оскільки розрахунок фінансових санкцій до податкового повідомлення-рішення № 0007961414 від 09.10.2018 по акту перевірки від 17.09.2018 № 1025/05-99-14-14/23982460 наведено з урахуванням ППР форми “Р” № 0000761202 від 16.08.2016, прийнятого за результатами акту камеральної перевірки № 684/05-16-12-02/23982460 від 04.08.2016р., які відсутні в матеріалах справи та додатково наданих документах.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З огляду на викладене вище, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявлених позивачем вимог щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 09.10.2018 року № 0007881414, № 0007891414, № 0007901414, № 0007961414, № 0007971414, № 0007981414.
При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційні скарги комунального підприємства “Управління міського господарства” та Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 200/12778/18-а - залишити без задоволення.  
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 200/12778/18-а - залишити без змін.          
Повне судове рішення складено 21 січня 2021 року.  
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

                                                                                                    І.В. Сіваченко