УХВАЛА

04 лютого 2021 року  
м. Київ
справа №120/1640/19-а
адміністративне провадження №К/9901/34017/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів: Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2020 року у справі №    120/1640/19-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля-Агрохімсервіс» до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2019 року Приватне підприємство «Поділля-Агрохімсервіс» звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:
- від 01 лютого 2019 року за № 0000671401, яким збільшено грошове зобов`язання за платежем податок на додану вартість, разом із штрафними санкціями, на загальну суму 300264 грн.;
- від 01 лютого 2019 року за № 0000661401, яким збільшено грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток, разом із штрафними санкціями, на загальну суму 3201834 грн.;
- від 01 лютого 2019 року за № 0000781413, яким за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків за період листопад 2017 року червень 2018 року застосовано штраф на загальну суму 19726,79 грн.;
- від 01 лютого 2019 року за № 0000681401, яким за відсутність складення або реєстрації протягом граничного строку податкових накладних застосовано штрафні санкції на загальну суму 19726,00 грн.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року позов задоволено частково:
- визнано протиправними та скасовано прийняті Головним управлінням ДФС у Вінницькій області податкові повідомлення - рішення № 0000671401 від 01 лютого 2019 року, № 0000781413 від 01 лютого 2019 року, № 0000681401 від 01 лютого 2019 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2020 року, рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови в задоволенні позову. Прийнято в цій частині нову постанову, якою позов задоволено. Визнано протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 01 лютого 2019 року за № 0000661401 на загальну суму 3201834 грн. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Ухвалами Верховного Суду від 13 липня 2020 року, 11 серпня 2020 року, 21 вересня 2020 року, 03 листопада 2020 року касаційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2020 року у справі №    120/1640/19-а повернуто особі, яка її подала.
На рішення суддів апеляційної інстанції, скаржник повторно подав касаційну скаргу відповідно до ст. 327 КАС України, яку зареєстровано у Верховному Суді 11 грудня 2020 року.
З огляду на зміст касаційної скарги, підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі скаржником зазначено неправильне застосування судами норм матеріального права у випадку, передбаченому п. 1, 3 ч. 4 ст. 328 КАС України - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Такі доводи підлягають перевірці під час касаційного перегляду судових рішень у цій справі.
Ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2020 року у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Вінницькій області про поновлення строку на касаційне оскарження відмовлено. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2020 року у справі № 120/1640/19-а залишено без руху для надання до суду касаційної інстанції заяви, клопотання в якому вказати підстави для поновлення строку касаційного оскарження.
Скаржником до матеріалів касаційної скарги додано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2020 року.
На обґрунтування доводів пропуску строку на касаційне оскарження скаржник зазначив, що до суду касаційної інстанції вже звертався з даною касаційною скаргою, проте ухвалами Верховного Суду від 13 липня 2020 року, 11 серпня 2020 року, 21 вересня 2020 року, 03 листопада 2020 року касаційну скаргу було повернуто.
Отже, як слідує з матеріалів касаційної скарги, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 27 травня 2020 року, повний текст складено 28 травня 2020 року, касаційна скарга вперше надійшла до суду касаційної інстанції 03 липня 2020 року, проте ухвалами Верховного Суду від 13 липня 2020 року, від 11 серпня 2020 року, від 21 вересня 2020 року, від 03 листопада 2020 року касаційну скаргу було повернуто, останню яку він отримав 09 листопада 2020 року, а повторно подав касаційну скаргу до поштового відділення 08 грудня 2020 року.
Згідно ч. 1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Згідно ч. 3 ст. 329 КАС України встановлено, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 5 ст. 333 цього Кодексу.
Отже, касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження. У касаційній скарзі порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження, проаналізувавши доводи якої та матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску цього строку.
Судом установлено, що касаційна скарга за формою і змістом відповідає вимогам, встановленим ст. 330 КАС України.
До касаційної скарги додані її копії відповідно до кількості учасників справи та документ про сплату судового збору.
Підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, відмови у відкритті касаційного провадження або інших умов, що унеможливлюють відкриття касаційного провадження, не виявлено.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відкриття касаційного провадження.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 329, 330, 334, 335, 338, 375 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Клопотання Головного управління ДПС у Вінницькій області про поновлення строку на касаційне оскарження - задовольнити.
Поновити Головному управлінню ДПС у Вінницькій області строк на касаційне оскарження постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2020 року у справі № 120/1640/19-а.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Вінницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2020 року у справі № 120/1640/19-а.
Витребувати з Вінницького окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи № 120/1640/19-а.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          М. М. Яковенко

Судді                                                                                                              І. В. Дашутін

О. О. Шишов