КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                   
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И
 
09 березня 2021 року                                                                                  м. Київ
 
Унікальний номер справи № 753/19279/19  
Апеляційне провадження 22-ц/824/3490/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Махлай Л.Д., 
суддів Кравець В.А., Мазурик О.Ф.
сторони          
позивач                      Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку 
                                   «Дніпровська набережна 26-А»
 
відповідач                 ОСОБА_1 

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Лужецької О.Р., у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровська набережна 26-А» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті обов`язкових платежів на утримання спільного майна будинку,
 
в с т а н о в и в :
 
у жовтні 2019 року ОСББ «Дніпровська набережна 26-А» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останньої заборгованість по сплаті обов`язкових платежів (внесків) на утримання спільного майна будинку у сумі 14 518,07 грн, з яких 9 491,74 грн - основного боргу, 4 171,62 грн - інфляційні збитки та 854,71 грн - три відсотки річних.
В обґрунтування позову зазначало, що відповідачка є власником квартири АДРЕСА_1 та є співвласником багатоквартирного будинку. Рішенням співвласників створено ОСББ «Дніпровська набережна 26-А». Зазначає, що починаючи з серпня 2016 року відповідачка участі в утриманні спільного майна не бере, належні платежі та внески не сплачує.
Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01.12.2020 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Дніпровська набережна 26-А» заборгованість по сплаті обов`язкових платежів на утримання спільного майна в сумі 14 518,07 грн, з яких 9 491,74 грн - основного боргу, 4 171,62 грн - інфляційні збитки та 854,71 грн - три відсотки річних. Вирішено питання судових витрат.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позовні вимоги та розрахунок заборгованості за період з серпня 2016 по липень 2019 року ґрунтуються на рішенні загальних зборів, яке оформлене протоколом від 16.04.2016. Проте відповідно до тексту цього рішення платіж за утримання будинку та прибудинкової території затверджено лише до кінця 2016 року, а відтак нарахування платежу та вимоги щодо його оплати після 2016 року є незаконними. Представник позивача у судовому засіданні 06.10.2020 визнала, що з 2016 року не було проведено загальних зборів та не було прийнято рішення з питань затвердження платежів за утримання будинку та прибудинкової території на 2017 рік на та наступні роки. Судом неправильно застосовано ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків». Крім того, наданий документ, а саме рішення загальних зборів не є оригіналом і не повинен братися до уваги. Цей документ не відповідає вимогам наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25.08.2015 № 203, не містить відомостей про результати з поіменним голосуванням на загальних зборах та листків письмового опитування.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомленням учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . 
Відповідно до п. 5.4 Статуту ОСББ «Дніпровська набережна 26-А», затвердженого протоколом загальних зборів від 16.12.2016, співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі.
Рішенням загальних зборів ОСББ «Дніпровська набережна 26-А» від 16.04.2016 розмір платежу за утримання будинку і прибудинкової території (за 1 кв м загальної площі квартири) поставлено у залежність від двох факторів: строку оплати та наявності боргу перед об`єднанням за таке утримання. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що відповідач не виконує обов`язку щодо сплати обов`язкових платежів, у зв`язку із чим утворилась заборгованість. Прострочення виконання грошового зобов`язання є підставою для застосування ч. 2                         ст. 625 ЦК України щодо стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних від простроченої суми.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» частка співвласника - частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.
Відповідно до ст. 12 цього Закону витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.
Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком (ч. 3 ст. 12 цього ж Закону).
Заплановані кількісні та якісні показники послуг, що повинні надаватись виконавцем виходячи з вартості калькуляційної одиниці загальної площі лежать в основі визначення вартості оплати частки співвласника будинку, яка згідно п. 9 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» є площа квартири співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку, а обов`язкова оплата частки співвласником встановлена ч. 2               ст. 7 Закону. Сукупність часток, становить вартість запланованих необхідних витрат на утримання всього будинку, а зобов`язання в межах своєї частки несе власник квартири.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням загальних зборів ОСББ «Дніпровська набережна 26-А» від 16.04.2016 встановлено розмір платежу за утримання будинку і прибудинкової території. Визначення розміру платежу за 1 кв м загальної площі квартири поставлено у залежність від двох факторів: строку оплати та наявності боргу перед об`єднанням за таке утримання. Якщо рахунок сплачено не пізніше 10 числа звітного місяця розмір платежу складає 3,85 грн; якщо рахунок сплачено не пізніше 19 числа звітного місяця - 4 грн (+4%); якщо рахунок сплачено після 19 числа звітного місяця - 4,30 грн (+11 %); якщо борг більше одного місячного платежу - 4,50 грн (+17 %).  
З постанови Апеляційного суду м. Києва від 16.05.2018 вбачається, що рішення загальних зборів ОСББ «Дніпровська набережна 26-А» від 16.04.2016 оскаржувалося та позов було частково задоволено. Разом з тим, рішенням загальних зборів в частині визначення розміру платежу за утримання будинку і прибудинкової території, який наведено вище, не скасовувалося.
Відтак суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що відповідач мала зобов`язання перед позивачем по сплаті внесківза утримання будинку і прибудинкової території, проте такі зобов`язання не виконувала з серпня 2016 року.
Відповідач не заперечує ту обставину, що з серпня 2016 року вона не сплачує будь - яких платежів за утримання будинку і прибудинкової території, а також не оспорює правильність розрахунків, складених позивачем.
Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки тарифи були встановлені лише до квітня 2016 року, а надалі загальні збори ОСББ «Дніпровська набережна 26-А» не скликалися та розмір платежу за утримання будинку і прибудинкової території не встановлювався, а відтак у неї відсутній обов`язок щодо сплати витрат на утримання будинку і прибудинкової території колегія суддів не може визнати обґрунтованими.
Як вказувалося вище розмір платежу за утримання будинку і прибудинкової території було встановлено рішенням загальних зборів ОСББ «Дніпровська набережна 26-А». Зміст рішення вказує на те, що розмір платежу встановлено до кінця 2016, а надалі цей розмір може бути переглянуто. Разом з тим, у рішенні не вказано про те, що з 2017 року платежі за утримання будинку і прибудинкової території скасовуються взагалі. 
Відповідач не заперечує факт надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території після 2016 року. Відповідач не зверталася ні до позивача, ні до інших установ із скаргами щодо ненадання послуг з утримання будинку та прибудинкової території (прибирання, вивезення сміття, забезпечення роботи ліфтів тощо) чи щодо надання неякісних послуг. 
Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Оскільки відповідач не спростовувала розрахунки, складені позивачем, не надала доказів про те, що послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з серпня 2016 року по липень 2019 року не надавалися та на такі обставини не посилалася, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що надані позивачем послуги з утримання будинку та прибудинкової території мають оплачуватися виходячи з розміру внесків, визначених рішенням загальних зборів ОСББ «Дніпровська набережна 26-А», оформлених протоколом від 16.04.2016.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд мав дослідити оригінал протоколу не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки належним чином завірена копія протоколу міститься у матеріалах справи, та з постанови Апеляційного суду м. Києва від 16.05.2018 вбачається, що даний протокол уже досліджувався судом у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги про те, що з 2016 року позивачем не збираються загальні збори, незважаючи на те, що ці збори мають скликатися щорічно, не впливають на висновки суду, оскільки дані питання не є предметом розгляду у даному спорі.
За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд
 
п о с т а н о в и в :
 
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає за виключенням випадків, визначених у ст. 389 ЦПК України.
 
Постанова складена  09.03.2021.

Головуючий                                                                                                 Л. Д. Махлай 

 
Судді                                                                                                             В. А. Кравець

 
О. Ф. Мазурик