ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 січня 2021 року           справа №200/4574/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів:, Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участі представника відповідача Помалюк І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року (повне судове рішення складено 22 жовтня 2020 року у м. Слов`янську) у справі № 200/4574/20-а (суддя в І інстанції Кониченко О.М.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євромінерал» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень, 

                                                          УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРОМІНЕРАЛ» (далі – ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ», платник податків) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі – ГУ ДПС у Донецькій області, податковий орган), в якому просив визнати неправомірними та скасувати податкові повідомлення-рішення:
- № 0000770402 від 14 квітня 2020 року, яким відмовлено в наданні бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у розмірі 22 050 грн.; зобов`язати відповідача внести до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень стосовно документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за грудень 2019 року у сумі 22 050,00 грн.;
- № 0000780402 від 14 квітня 2020 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у розмірі 1 025 638,00 грн. та нарахований штраф у розмірі 512 819,00 грн.; зобов`язати відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень стосовно документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за грудень 2019 року у сумі 1 025 638,00 грн.;
- № 0000790402 від 14 квітня 2020 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 3 198 438,00 грн.;
- № 0000800402 від 14 квітня 2020 року, яким застосовано штраф за порушення термінів реєстрації, складання податкових накладних у розмірі 50% у сумі 5738,40 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідачем за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки, складений акт № 351/05-99-04-02/34850038 з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку по декларації за грудень 2019 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 20.01.2020 № 9332236134) (далі – Акт перевірки).
Як вбачається з Акту перевірки, податковим органом встановлені порушення п.44, п.46.5 ст.46, п.48.1 ст.48. п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, пп.195.1.1. абз. а) пп.195.1.3 п.195.1 ст.195, абз. а) п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4, п.200.12 ст. 200, п.201.1, п.201.15 ст.201 Податкового кодексу України (далі – ПК України) в частині:
- ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку;
- завищення суми від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку на 1 025 638 грн. (грудень 2019);
- відмовлено в наданні бюджетного відшкодуванню на рахунок платника у банку на 22 050грн. (грудень 2019);
- завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) на суму 3 198 438 грн. (грудень 2019);
- порушення термінів реєстрації податкової накладної у ЄРПН на дату виникнення податкових зобов`язань на загальну суму 11 476,79 грн. (грудень 2019).
З урахуванням висновків акту перевірки відповідачем 14.04.2020 прийняті податкові повідомлення-рішення: № 0000770402 від 14 квітня 2020 року, яким відмовлено в наданні бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у розмірі 22 050 грн; № 0000780402 від 14 квітня 2020 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у розмірі 1 025 638,00 грн. та нарахований штраф у розмірі 512 819,00 грн.; № 0000790402 від 14 квітня 2020 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 3 198 438,00 грн.; № 0000800402 від 14 квітня 2020 року, яким застосовано штраф за порушення термінів реєстрації, складання податкових накладних у розмірі 50% у сумі 5738,40 грн. 
При цьому, позивач зазначив, що в акті перевірки щодо правомірності формування від`ємного значення з податку на додану вартість не має фактів стосовно заниження або завищення податкових зобов`язань платника податків, натомість є тільки неузгоджені висновки попередніх актів перевірок. Податкові повідомлення-рішення прийняті без достатніх підстав щодо встановлення факту наявності порушення з боку платника податків на підставі неузгоджених сум податкових зобов`язань позивача в порушення абзацу 4 п. 56.18 ст. 56 ПК України, що посвідчується чисельними судовими рішеннями.    
Крім того, позивач відзначив, що в рамках проведення документальної перевірки податковий орган не робив жодного запиту щодо надання інформації та документального підтвердження предмету перевірки. Усі висновки щодо наявності або відсутності документів у платника податків податковий орган зробив на підставі документів, наданих в рамках інформаційних запитів до початку перевірки, що, на думку позивача, є порушенням норм законодавства стосовно податкових перевірок.
Списання неліквідної глини у грудні 2019 року передбачено виробничим процесом розробки родовища. Витрати неліквідної глини у виробничому процесі платника податків врегульовані нормативними документами виробника та оформлені належними первісними документами, які додаються до позову і стосовно яких податкова не зазначила жодних претензій в акті. Тому висновки податкового органу про списання глини, як використання товару виготовленного з податком на додану вартість не є правомірним.
Також, зазначив, що придбані товари та послуги у TOB «АКВА ПРО ТРЕЙД», ТОВ «Розетка.УА», ТОВ «ІСТТРЕЙД», ТОВ «Видавництво «РітейлХолдінг» були використані у господарській діяльності та відповідачу надані усі первинні документи що підтверджують здійснення господарських операцій.
По господарським операціям з TOB «НОРС БІЗНЕС ГРУП», ТОВ «ОПТИМУМ ТРАНС» факт надання транспортно-експедиційних послуг посвідчують первинні документи щодо перевезення вантажу (глини). Вищезазначеними контрагентами були виписані податкові накладні, які за позицією відовідача містять дефект – не має одиниці обліку.
Продавцями були виписані податкові накладні, в яких було зазначено одиниця виміру грн., що не є порушенням податкового законодавства, оскільки, з податкової накладної можна встановити і послугу, що поставляється, і період, і сторони, і суми зобов`язань, що дозволяє прийняти та зареєструвати такі податкові накладні.  
Щодо порушень, пов`язаних із нереєстрацією податкових накладних, то позивач зазначив, що висновки відповідача про понесення витрат без мети отримання доходу не базуються на приписах діючого законодавства та підлягають скасуванню. 
За наведених підстав позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року позов задоволено частково.
Визнано неправомірним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області № 0000770402 від 14 квітня 2020 року, яким відмовлено в наданні бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у розмірі 22 050 грн.
Визнано неправомірним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області № 0000790402 від 14 квітня 2020 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 3 198 438,00 грн.
Визнано неправомірним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області  № 0000800402 від 14 квітня 2020 року, яким застосовано штраф за порушення термінів реєстрації, складання податкових накладних у розмірі 50% у сумі 3995,83  грн. 
Визнано неправомірним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області № 0000780402 від 14 квітня 2020 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у розмірі 1 022 152,86 грн. та нарахований штраф у розмірі 511 076,42 грн. 
В іншій частині позову – відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.
На обґрунтування апеляційної скарги зазначені доводи аналогічні, висловленим у відзиві на позовну заяву. Апелянт вказує на невідповідність висновків суду приписам законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини, й обставинам справи, зазначає про відсутність підстав для визнання протиправиними та скасування оскаржених податкових повідомлень-рішень.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник позивача до апеляційного суду не прибув.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.
Відповідно до наказу ГУ ДПС у Донецькій області від 07.02.2020 № 305 головним державним ревізором-інспектором відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДПС у Донецькій області Мельничук Вікторією Вікторівною, відповідно до п.200.11 ст.200 розділу V ПК України в порядку, встановленому пп.20.1.4, пп.20.1.9 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 (з урахуванням пункту 37 підрозділу 2 розд. ХХ), п.78.4 ст.78, п.79.2 ст.79, п.82.2 ст.82 ПК України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ», код ЄДРПОУ 34850038 з питання достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за грудень 2019 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 20.01.2020 № 9332236134).
За наслідками зазначеної перевірки, відповідачем складено Акт перевірки.
Так, документальною позаплановою невиїзною перевіркою ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» з питань достовірності формування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість по декларації за грудень 2019 року встановлено порушення п.44, п.46.5 ст.46, п.48.1 ст.48. п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, пп.195.1.1. абз.а) пп.195.1.3 п.195.1 ст.195, абз.а) п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4, п.200.12 ст. 200, п.201.1, п.201.15 ст.201 ПК України в частині: ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку; завищення суми від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку на 1 025 638 грн. (грудень 2019); відмовлено в наданні бюджетного відшкодуванню на рахунок платника у банку на 22 050 грн. (грудень 2019); завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) на суму 3 198 438грн. (грудень 2019); порушення термінів реєстрації податкової накладної у ЄРПН на дату виникнення податкових зобов`язань на загальну суму 11 476,79 грн. (грудень 2019).
14 квітня  2020 року ГУ ДПС у Донецькій області, на підставі Акту перевірки за порушення позивачем п.44, п.46.5 ст.46, п.48.1 ст.48. п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, пп.195.1.1. абз.а) пп.195.1.3 п.195.1 ст.195, абз.а) п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4, п.200.12 ст. 200, п.201.1, п.201.15 ст.201 ПК України, було прийнято податкове повідомлення-рішення № 0000790402, форми “В4”, яким ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 3 198 438 грн. (т.1 а.с.40).
14 квітня  2020 року відповідачем на підставі Акту перевірки за порушення п.44, п.46.5 ст.46, п.48.1 ст.48. п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, пп.195.1.1. абз.а) пп.195.1.3 п.195.1 ст.195, абз.а) п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4, п.200.12 ст. 200, п.201.1, п.201.15 ст.201 ПК України, було прийнято податкове повідомлення-рішення № 0000780402, форми “В1”, яким ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 1025638 грн. та застосовані  штрафні (фінансові) санкції  у розмірі 512 819 грн. (т.1 а.с.39).
14 квітня  2020 року ГУ ДПС у Донецькій області, на підставі Акту перевірки за порушення п.44, п.46.5 ст.46, п.48.1 ст.48. п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, пп.195.1.1. абз.а) пп.195.1.3 п.195.1 ст.195, абз.а) п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4, п.200.12 ст. 200, п.201.1, п.201.15 ст.201 ПК України, було прийнято податкове повідомлення-рішення № 0000800402, форми “ПН”, встановлено відсутність складення та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 ПК України податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 11 476,79 грн. та за статтею 120-1 Податкового кодексу України застосовано штраф у розмірі 50% у сумі 5738,40 грн. (т.1 а.с.41).
14 квітня  2020 року ГУ ДПС у Донецькій області на підставі Акту перевірки за порушення п.44, п.46.5 ст.46, п.48.1 ст.48. п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, пп.195.1.1. абз.а) пп.195.1.3 п.195.1 ст.195, абз.а) п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4, п.200.12 ст.200, п.201.1, п.201.15 ст.201 ПК України, було прийнято податкове повідомлення-рішення № 0000770402, форми “В3”, яким ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» відмовлено в наданні бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у розмірі 22 050 грн. (т.1 а.с.38).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Слід зазначити, що рішення місцевого суду оскаржено лише відповідачем. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій задоволенні позовні вимоги. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно п. 1.1 ст.1 ПК України, кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України - для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до статті 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі – Закон № 996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
З урахуванням пункту 2 статті 3 Закону № 996-XIV фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно з пунктом 2.1 та 2.4 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (далі - Положення), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Отже, будь-які документи (у т.ч. договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів ( у т.ч. у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Відповідно до п.198.2 ст.198 цього Кодексу датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно з п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у т.ч. інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі, коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Слід також зазначити, що відповідно до п.п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно з п.200.1, п.200.2 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Таким чином, недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність доказів сплати вартості товарів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.
Перевіряючи висновки перевірки та, як наслідок, оскаржувані податкові повідомлення-рішення, на предмет їх відповідності положенням ч.2 ст. 2 КАС України, в розрізі господарських операцій позивача та його контрагентів у перевіряємому періоді, слід виходити з такого.
Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, код суб`єкта господарювання за ЄДРПОУ: 34850038, місцезнаходження юридичної особи є: 84571, Донецька область, Бахмутський район, селище Опитне, вул. Київська, буд 5. Предметом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОМІНЕРАЛ» за кодом КВЕД 08.11 Добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю (т.1 а.с.120).
Позивач має спеціальний дозвіл на користування надрами, виданий державною службою геології та надр України, реєстраційний номер 5901 від 27.01.2014, вид користування надрами видобування, мета користування надрами: видобування вогнетривких та тугоплавких глин, придатних для виробництва керамічних виробів, строк дії 20 (двадцять) років, про що зазначено в акті перевірки № 46/05-99-04-02/34850038 від 15.01.2020 року (т.1 а.с.217) та не заперечується сторонами.
Порядок оскарження рішень контролюючих органів визначений у ст. 56 ПК України, п.56.1 якої визначає, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п. 56.2 ст. 56 ПК України).
Згідно з п.56.18. ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання у будь-який момент після отримання такого рішення.
Відповідно до п.58.1 ст.58 ПК України у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.
Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.
До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій.
Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним контролюючим органом.
Відповідно до п.61.1 ст.61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Способи здійснення податкового контролю перелічені у ст.62 ПК України, до них відноситься, зокрема, відповідно до п.62.1.3 п.62.1 ст.61 ПК України здійснення податкового контролю шляхом проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Відповідно до норм ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу
Відповідно до п.81.3 ст.83 ПК України під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.
Порядок надання документів до перевірки визначено ст. 85 розділу II ПК України. Відповідно до п.85.2 ст.85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Пунктом 85.4 ст.85 ПК України встановлено, що при проведенні перевірок посадові особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис (п. 85.6 ст. 85 ПК України).
Крім того, п.85.8 ст.85 ПК України встановлено, що посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Слід зазначити, що ПК України забезпечено також реалізацію прав платника податків на повне та всебічне врахування посадовими особами контролюючого органу документів, наданих при проведенні перевірки, в результатах такої перевірки.
Разом з цим, слід зауважити, що в Акті перевірки не має жодного з посилань на факт складання акту, відповідно до п.85.6 ст.85 ПК України, який би засвідчував пропозицію податкового органу  надати  документи до перевірки та відмову в цьому посадової особи платника податків.
У відповідності до ст. 86 ПК України результати проведених перевірок оформлюються актом та шляхом прийняття податкових повідомлень-рішень у разі виявлення податковим органом заниження чи завищення податкових зобов`язань платника податків.
Як вбачається із п. 2.15 Акту перевірки на адресу ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» відповідачем надіслано лист від 22.01.2020 № 5744/10/05-99-04-02 про надання інформації та її документального підтвердження по декларації за грудень 2019 року.  
Платником податків для проведення документальної позапланової перевірки бюджетного відшкодування за грудень 2019 року листом від 18.02.2020 №45 (вх.20.02.2020 №25362/10) надані завірені належним чином копії документів.
У відповідності до п.2.1 Акту перевірки перевірка проводилась у період з 27.02.2020 по 12.03.2020.
Відповідач у акті перевірки зазначив про  ненадання позивачем документального підтвердження та пояснень стосовно тієї чи іншої господарської операції, відсутність документального підтвердження тих чи інших господарських операцій, а також відсутність реальність та правильність оформлення у бухгалтерському та податковому обліку кожної господарської операції.
Позивач зазначив, що податковим органом порушені приписи норм щодо проведення документальних перевірок. 
Колегія суддів, як і суд першої інстанції, вважає таку позицію позивача доречною, з огляду на наступне.
Як зазначалось вище у цьому рішенні відповідачем був наданий запит про надання інформації та документів щодо підтвердження даних за декларацією з ПДВ за грудень 2019 року, які відповідач отримав 20.02.2020.
Тобто, платник податків надавав документи не для проведення перевірки, а у якості відповіді на інформаційні запити ще до її початку (перевірка розпочата 27 лютого 2020 року).
Доказів того, що в рамках проведення документальної перевірки податковим органом надіслані запити щодо надання інформації та документального підтвердження предмету перевірки до суду сторонами не надано. Усі висновки, щодо наявності або відсутності документів у платника податків відповівдач зробив на підставі документів, наданих в рамках інформаційних запитів до початку перевірки, що є порушенням норм законодавства стосовно податкових перевірок.  
Згідно до п.85.2 ст.85 ПК України, «платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки». 
Тотожне положення але вже з позиції прав податкового органу на отримання інформації та документів міститься в п.85.4 ст.85 ПК України «при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи». 
При цьому «у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акту в ньому вчиняється відповідний запис» (п.85.6 ст.85 ПК України).
В Акті перевірки не має жодного з посилань на факт складання акту, відповідно до п.85.6 ст.85 ПК України, який би засвідчував пропозицію відповідача  надати документи до перевірки та відмову у цьому посадової особи платника податків. Проте, в Акті перевірки є неодноразові посилання на відсутність документального підтвердження тих чи інших господарських операцій.

Щодо безпосередньо встановлених порушень та визначення податковим органом сум грошових зобов`язань, застосування штрафних санкцій.
1) Податкове повідомлення-рішення № 0000780402 від 14.04.2020, яким зменшено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у розмірі 1 025 638 грн. та нарахований штраф у розмірі 512 819 грн. (форма В1).
У відповідності до Акту перевірки на порушення п.198.5 ст.198, п.201.1 ст.201 ПК України, ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» не нараховано податкові зобов`язання, не складено податкові накладні і не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Податковим кодексом України термін, у зв`язку з використанням зазначених робіт/послуг в операціях, не пов`язаних з виробничим використанням, що призвело до заниження податкових зобов`язань, які підлягають відображенню по рядку 4.1 колонка «Б» Декларацій «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 ПК України за основною ставкою», всього в загальній  сумі 5892,34 грн. (грудень 2019).
На порушення п.201.1 ст.201 ПК України ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» на дату виникнення податкових зобов`язань не склало податкові накладні в електронній формі  та не зареєструвало їх в Єдиному реєстрі податкових накладних, у встановлений ПК України термін.
Так у відповідності до п.3.8 Акту перевірки встановлено наступне.
За результатами здійсненого аналізу ціноутворення (придбання, реалізація, співставлення із середньогалузевими) у періоді, який підлягає перевірці встановлено: 
За даними бухгалтерського обліку ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» згідно картки рахунку 94 «Інші витрати операційної діяльності» проведено списання неліквідної глини  (глина вогнетривка та тугоплавка) на загальну суму 10 935,21 грн. (кількість 116,8т), згідно службової записки начальника ОТК ( ОСОБА_1 ), Акту контрольного переваження ж/д вагонів (затверджених генеральним директором ОСОБА_2 ).
В бухгалтерському обліку операція відображена записами Дт 947 «Нестачі і втрати від псування цінностей» - Кт 26 «Готова продукція»; Дт 791 «Результат операційної діяльності» – Кт 947 «Нестачі і втрати від псування цінностей».
Перевіркою встановлено порушення п.198.5 ст.198, п.201.1 ст. 201 ПК України, ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» не нараховані податкові зобов`язання з ПДВ по придбаним товарам/послугам, необоротним активам, які платником податку використане без мети отримання доходу, тобто - не використовувалися в оподаткованих операціях/господарській діяльності всього у сумі 2187,04 грн. (грудень 2019).
Відповідач вважав, що платником податків понесені витрати без мети отримання доходу.
ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» формувало податковий кредит  з придбання сировини, послуг, робіт, які використано для видобування глини, при тому що глину списано, але не проведено відповідного коригування в податковому обліку платника податків.
На порушення п.198.5 ст.198, п.201.1 ст. 201 ПК України ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» не нараховано податкові зобов`язання, не складено податкові накладні і не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Податковим кодексом України термін, у зв`язку з використанням зазначених робіт/послуг в неоподаткованих операціях, що призвело до заниження податкових зобов`язань, які підлягають відображенню по рядку 4.1 колонка «Б» Декларацій «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 ПК України за основною ставкою», всього в загальній сумі ПДВ 2187,04 грн. (грудень 2019). База оподаткування склала: 10 935,21 грн. (загальна вартість витрат які придбавались з ПДВ у складі знищеної готової продукції) х 20% = 2187,04 грн.
До перевірки не надано будь-яких документів, що підтверджують участь сформованого податкового кредиту в оподаткованих операціях.
Наведені висновки відповідача є помилковими, з огляду на таке.
В грудні 2019 року платник податків здійснював списання неліквідної глини, що передбачено виробничим процесом розробки Центрального родовища вогнетривких та тугоплавких глини та відповідним проектом. Тобто від етапу видобутку до етапу відвантаження (продажу) глини, як товару, є звичайні втрати, які передбачені робочим проектом розробки родовища. В акті перевірки операція зі списання неліквідної глини визнана, як використання товару виготовленого з податком на додану вартість в операціях, що не є господарською діяльністю платника податків, та донараховані суми податкових зобов`язань з ПДВ на весь обсяг списаної глини в розмірі ПДВ 2187,04 грн. 
Пункт 198.5 статті 198 ПК України передбачає, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
Втрати неліквідної глини у виробничому процесі платника податків врегульовані документами виробника та оформлені належними первісними документами.
Актом контрольного переваження залічних вагонів від 18.12.2019 щодо факту переваження партії вагонів у кількості 80 шт. для ТОВ «ОСиБТ», відхилення за вагою в заявлених документах склало ЕС-3-116,8 тн.(т.1, а.с.214).
У відповідності до службової записки позивача ПРС за грудень 2019 року, яка узгоджена  генеральним директором, начальник ОТК звернувся із узгодженням щодо списання неліквідної глини марки ЕС- 3 у кількості 116,8 тн. оскільки вона засмічена щебенем, чорноземом та останками дошок (т.1, а.с.213 зв.).
Разом з тим, списання неліквідної глини передбачено виробничим процесом розробки Центрального родовища вогнетривких та тугоплавких глин,  п. 2.6 відповідного робочого проекту (т.1, а.с.216).
Від етапу видобутку до етапу відвантаження (продажу) глини, як товару, є звичайні втрати, які передбачені робочим проектом розробки родовища.
Тобто до набуття статусу “товару” видобута корисна копалина має норми звичайних втрат. 
Отже, місцевий суд дійшов правильного висновку, що податковий орган необґрунтовано визначив операцію зі списання неліквідної глини, як використання товару виготовленого з податком на додану вартість в операціях, що не є господарською діяльністю платника податків, та нарахував суму податкового зобов`язання з ПДВ на весь обсяг списаної глини в розмірі 10 935,21 грн., в тому числі  ПДВ у складі знищеної готової продукції - 2187,04 грн.
Пунктом 3.15 Акту перевірки визначено, що перевіркою правомірності визначення податкових зобов`язань та податкового кредиту відображених у декларації за грудень 2019 року (з додатками) встановлено порушення, суть та зміст яких наведено нижче, а саме:
В порушення п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.5 ст.198, п.201.1 ст. 201 ПК України, ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» не нараховано податкові зобов`язання у зв`язку з використанням зазначених робіт/послуг в операціях, не пов`язаних з виробничим використанням, що призвело до заниження податкових зобов`язань, які підлягають відображенню по рядку 4.1 колонка «Б» Декларацій «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу за основною ставкою». Дане порушення призвело до заниження податкових зобов`язань по взаємовідносинам з такими контрагентами-постачальникам за грудень 2019 року: ТОВ «АКВА ПРО ТРЕЙД» (42065039) у сумі ПДВ 22,66 грн.; ТОВ «РОЗЕТКА.УА»  (37193071) у сумі ПДВ 197,5 грн.; ТОВ «ВИДАВНИЦТВО «ІСТТРЕЙД» (37902900) у сумі ПДВ 231,67 грн.; ТОВ  «ВИДАВНИЦТВО «РІТЕЙЛ ХОЛДІНГ» (41447173) у сумі ПДВ 3253,47грн.
Щодо господарських відносин позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Аква про трейд».
15.01.2019 між ТОВ «Аква про трейд» як Постачальником та позивачем як Покупцем було укладено договір № 161 на постачання питної води (т.1 а.с.125-127).
Відповідно до пункту 1 Договору Постачальник зобов`язується надати питну воду ТМ “AQUA PRO”, а Покупець зобов`язується прийняти та сплатити за Товар відповідно до умов Договору. Товар постачається у сертифікованих полікарбонатних бутлях ємністю 18,9 літрів.
Пунктом 2 визначено, що Бутлі є власністю Постачальника та передаються Покупцеві у тимчасове користування. Бутлі є зворотною тарою та підлягають поверненню у пропорційній кількості під час поставки наступної партії Товару. Як гарантія виконання зобов`язань щодо повернення зворотної тари, Покупець сплачує заставну вартість за кожний ОСОБА_3 , який знаходиться у нього у тимчасовому користуванні, згідно з чинними на момент поставки цінами Постачальника. Передача Бутлів третім особам не допускається.
На підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом надано: видаткова накладна № 2312-05 від 23.12.2019 «вода AQUA PRO Озон 18,9 л.» на суму 135,96 грн., у т.ч. ПДВ 22,66 грн. (т.1 а.с.128).
На виконання умов договору позивачем була отримана податкова накладна від 23.12.2019 № 213 на загальну суму 135,96 грн., у т.ч. ПДВ у сумі 22,66 грн. (т.1 а.с.120).
Щодо господарських відносин позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОВ «РОЗЕТКА.УА».
01.01.2019 між ТОВ «РОЗЕТКА.УА», як Постачальником, та позивачем, як Покупецем, було укладено договір № 0567792 на постачання  товару, який визначений у видаткових накладних (надалі Товар), що прирівнюється до специфікацій (т.1 а.с.132).
Позивач у відповідності до п.3.2 повинен сплатити ціну товару та вартість товару у порядку 100% передоплати.
На підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом надано: видаткова накладна № 3017421 від 11.12.2019 «папір офісний Berga Speed80г/м2 50 аркушів»  у кількості 15 шт  на суму 1185,00 грн., у т.ч. ПДВ 197,50 грн. (т.1 а.с.134).
Позивачем сплачений папір офісний платіжним дорученням № 4381 від 11.12.2019 року у сумі 1185,00 грн. (т.1 а.с.136).
На виконання умов договору позивачем були отримана податкова накладна від 11.12.2019 № 1053 на загальну суму 1185,00 грн., у т.ч. ПДВ 197,50 грн.  (т.1а.с.135).
Щодо господарських відносин позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «ІСТТРЕЙД».
10.10.2019 між ТОВ «ІСТТРЕЙД» як Постачальником та позивачем як Покупецем було укладено договір № 12 на постачання  товару, який визначений у видаткових накладних (надалі Товар),  який  позивач зобо`язується оплатити (т.1 а.с.138).
На підтвердження реальності здійснення господарських операцій між Позивачем та його контрагентом надано: видаткова накладна № 1103 від 03.12.2019  «Кава Крема Роял Елегант 1000 г» у кількості 1 шт., ціна без ПДВ  595,83 грн., «Кава Крема Банкет Медіум Зерно 1 кг»  у кількості 1 шт., ціна без ПДВ  562,50 грн.,  на суму 1390,00 грн., у т.ч. ПДВ 231,67 грн. (т.1 а.с.142).
Позивачем сплачена кава платіжним дорученням № 4226 від 03.12.2019 у сумі 660,00 грн. (т.1 а.с.136) та платіжним дорученням № 4298 від 06.12.2019 у сумі 730,00 грн. (т.1 а.с.136).
На виконання умов договору позивачем була отримана податкова накладна від 03.12.2019 № 14 на загальну суму 1390,00 грн., у т.ч. ПДВ 231,67 грн. (т.1 а.с.140).
Щодо господарських відносин позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Рітейл Холдінг».
У відповідності до наказу від 27.11.2019 від 27/11/01-АХ «Про придбання новорічних подарунків співробітникам» було передбачено видати новорічні подарунки працівникам позивача, які мають дітей віком до 15 років.
Наказом також було визначено придбати подарунки із розрахунку 300 грн. на одну дитину (т.1, а.с.148).
На підтвердження реальності здійснення господарських операцій між Позивачем та його контрагентом надано: видаткова накладна № 1703 від 16.12.2019  «Набір новорічний в жерстяній упаковці № 15» у кількості 69 шт., ціна з ПДВ  282,91 грн., усього на суму 19 520,79 грн., у т.ч. ПДВ 3253,47 грн. (т.1 а.с.144).
Позивачем вищевказані подарунки сплачені платіжним дорученням № 4354 від 10.12.2019 у сумі 19 520,79 грн. (т.1 а.с.146).
На виконання умов договору позивачем були отримана податкова накладна від 10.01.2019 № 18 на загальну суму 19 520,79 грн., у т.ч. ПДВ 3253,47  грн. (т.1 а.с.145).
До матеріалів справи долучені відомості видачі новорічних подарунків (т.1, а.с.149-151) та Акт списання № Сп-001693 новорічних наборів у кількості 69 штук на загальну роботу 16 267,32 грн. (т.1, а.с.147).
Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу. За змістом пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Підтвердження використання предметів цих господарських операцій у діяльності платника повинна бути  підтверджена належними первісними документами. Такі документи не повинні  мати дефектів форми, змісту або походження, та повинні вказуватим, на понесення позивачем дійсних витрат, але таких що пов`язані з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу.
Податкове законодавство не містить положень, які б дозволяли контролюючому органу оцінювати витрати суб`єкта господарювання з точки зору їх доцільності, раціональності та ефективності, платник здійснює фінансово-господарську діяльність на власний ризик, а тому вправі самостійно оцінювати її ефективність та доцільність.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з позицією місцевого суду, що висновки податкового органу щодо не нараховування податкових зобов`язаннь у зв`язку з використанням зазначених робіт/послуг в операціях, не пов`язаних з виробничим використанням, що призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ по операціям з ТОВ «АКВА ПРО ТРЕЙД», ТОВ «РОЗЕТКА.УА» у сумі 220,16 грн. не базуються на фактичних обставинах і не відповідають чинному законодавству. 
Як вже зазначалось вище, рішення суду позивачем не оскаржено, тому колегія суддів не надає оцінку висновку місцевого суду щодо господарських  операцій по придбанню кави та новорічних подарунків, не пов`язаних з виробничим використанням, що призвело до заниження податкових зобов`язань по операціям  з Товариством з обмеженою відповідальністю «ІСТТРЕЙД», Товариством з обмеженою відповідальністю «Рітейл Холдінг» у сумі 3485,14 грн.  
Перевіркою операцій із здійсненням попередньої оплати за товарно-матеріальні цінності, роботи/послуги  встановлено порушення абз. а) п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.1 ст.201, п.44 ПК України по операції списання коштів з банківського рахунка ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» на оплату послуг, придбаних у ТОВ «Оптимум Транс» на суму 732 164,77 грн. (транспортно-експедиційне обслуговування зовнішньоторговельних вантажів), ТОВ «НОРС БІЗНЕС ГРУП» (транспортно-експедиторські послуги) на суму ПДВ 5584,45 грн. (п. 3.11 Акту перевірки). 
У відповідності до п. 3.15 Акту перевірки встановлено, що на порушення п.п.14.1.36, п.п.14.1.191 п.14.1 ст.14, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 , п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198, п.201.1 ст.201 ПК України та п.п. 10-13 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід" затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 290 від 29.11.1993 із змінами та доповненнями ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» не нараховані податкові зобов`язання з ПДВ по придбаним послугам у ТОВ «НОРС БІЗНЕС ГРУП» за грудень 2019, які платником податку використанІ без мети отримання доходу, тобто - не використовувалися в оподаткованих операціях/господарській діяльності всього у сумі 5584,45 грн. (з вартості Транспортно-експедиторських послуг). Дане порушення призвело також до завищення податкового кредиту по взаємовідносинам з такими контрагентами-постачальникам за грудень 2019 року.
За позицією відповідача ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» витрати з доставки глини покупцям включені до складу витрат на збут із віднесенням на результати фінансово – господарської діяльності (збитки). До собівартості реалізованої продукції зазначена сума витрат з доставки глини покупцю не включена.
ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» сформувало податковий кредит отриманий від ТОВ «НОРС БІЗНЕС ГРУП» по придбанню послуг «Транспортно-експедиторські послуги» що документально не пов`язує їх з господарською діяльністю. Тобто, підприємством понесені витрати без мети отримання доходу.
Відповідач вважав, що  позивачем на порушення п.201.1 ст.201 ПК України ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» на дату виникнення податкових зобов`язань не склало податкову накладну в електронній формі та не зареєструвало її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений ПК України термін.
Крім того, на підтвердження виникнення податкових зобов`язань Експедитор повинен виписати на ім`я Замовника  податкову накладну, в якій окремими рядками відображено: вартість експедиторських послуг (винагорода); вартість послуг перевезення.
Номенклатура послуг, наданих ТОВ «НОРС БІЗНЕС ГРУП» не відповідає номенклатурі наданих послуг, зазначених у актах виконаних робіт та суперечить умовам договору №1600/63 від 15.02.2018, де предметом договору є організація перевезень вантажів з наданням експедиторського сервісу за винагороду (плату).
З метою організації перевезення товару (вантажу) залізничним транспортом по території України, странам Балтії, СНГ та іншим країнам, позивачем укладено договір транспортного експедирування від 15.02.2018 № 1600/63 з ТОВ «НОРС БІЗНЕС ГРУП» (експедитор) (т.1, а.с.153-156).
Предметом договору є зобов`язання експедитора надавати транспортно-експедиторські послуги за винагороду (плату) і за рахунок клієнта, та зобов`язання клієнта сплатити встановлену цим договором плату.
Відповідно до пункту 1 договору, даний договір регулює взаємовідносини сторін, що виникають при організації перевезень вантажів в залізничному рухомому складі й пов`язаних з цим послугах, та здійсненню розрахунків за надані послуги. Експедитор на підставі заявок Клієнта за його рахунок та за винагороду (плату) надає послуги, пов`язані з організацією перевезення вантажів в межах України, експортно-імпортних та транзитних вантажів по залізницям країн СНД, Балтії та інших країн з наданням експедиторського сервісу шляхом укладання договорів з підприємствами, вповноваженими здійснювати перевезення вантажів, підприємствами – власниками (балансоутримувачами) залізничного рухомого складу, власниками(операторами) вагонів, іншими юридичними особами, а Клієнт сплачує й приймає надані Експедитором послуги на умовах даного договору.
Згідно з підпунктом 2.1 договору, сторони зобов`язані виконувати всі умови даного Договору та мають право на взаємне отримання інформації, необхідної для виконання ними своїх обов`язків за цим Договором.
Підпунктами 2.2.1-2.2.6 пункту 2 договору передбачено, що пред`являти або організовувати пред`явлення замовлення на перевезення відповідно до Правил планування перевезень вантажів через АС “Месплан”. Не пізніше ніж за 10 діб до плануємої дати відправки вантажу надавати заявки на надання транспортно-експедиторських послуг з організації перевезень експортно-імпортних та транзитних вантажів по залізницям країн СНД, Балтії та інших держав. За 3 доби до дати навантаження проставляти електронну заявку на подачу вантажних вагонів відповідно до місячного плану перевезень. До початку здійснення перевезень узгоджувати з Експедитором зміни в планах перевезення. Приймати вагони, які подані за заявкою Клієнта. Відмова від прийняття вагонів допускається лише у випадках, якщо виключається можливість використання вагонів під перевезення вантажу внаслідок їх технічної або комерційної непридатності. Непридатність вагонів в комерційному та/або технічному відношенні повинна підтверджуватись актами ВУ-23, ВУ-25, ВУ-26 та актом ГУ-23, оформленими згідно вимог Статуту залізниць України та Правил перевезень вантажів. Використовувати надані вагони для перевезення вантажів відповідно узгодженим планам перевезень, заявкам та умовам Договору.
Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 Договору клієнт для організації перевезень вантажів і пов`язаних з цим послуг та для відшкодування витрат Експедитора здійснює авансові платежі. Авансові платежі мають бути здійснені до початку кожного місяця здійснення перевезень. Авансові платежі здійснюються на вартість перевезень, інших послуг та витрат Експедитора, що плануються впродовж кожного місяця надання послуг. За згодою Експедитора можлива оплата послуг (їхньої частини) з організації перевезень вантажів за фактом виконання впродовж 3-х календарних днів з моменту надання рахунку Експедитором. Розрахунки здійснюються грошовими коштами.
Згідно з пунктом 3.5 договору, факт виконання робіт (надання послуг) підтверджується Актом про фактично надані послуги, що надаються експедитором.
15.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «НОРС БІЗНЕС ГРУП» та позивачем було укладено дві додаткових  угоди б/н до договору про надання транспортно-експедиторських послуг № 1600/63 від 15.02.2018 (т.1а.с.156 зв.бік, т.1.а.с.157)
21.05.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «НОРС БІЗНЕС ГРУП» та позивачем було укладено додаткову угоду № 3 до договору про надання транспортно-експедиторських послуг № 1600/63 від 15.02.2018р. (т.1 а.с.158).
18.08.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «НОРС БІЗНЕС ГРУП» та позивачем було укладено додаткову угоду № 4 до договору про надання транспортно-експедиторських послуг № 1600/63 від 15.02.2018 (т.1 а.с.150).
12.07.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «НОРС БІЗНЕС ГРУП» та позивачем було укладено додаткову угоду № б/н до договору про надання транспортно-експедиторських послуг № 1600/63 від 15.02.2018 (т.1 а.с.160).
28.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «НОРС БІЗНЕС ГРУП» та позивачем було укладено додаткову угоду б/н до договору про надання транспортно-експедиторських послуг № 1600/63 від 15.02.2018 (т.1 а.с.160 зв.бік).
10.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «НОРС БІЗНЕС ГРУП» та позивачем було укладено додаткову угоду б/н до договору про надання транспортно-експедиторських послуг № 1600/63 від 15.02.2018 (т.1 а.с.161).
20.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «НОРС БІЗНЕС ГРУП» та позивачем було укладено додаткову угоду б/н до договору про надання транспортно-експедиторських послуг № 1600/63 від 15.02.2018 (т.1 а.с.161 зв.бік)
20.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «НОРС БІЗНЕС ГРУП» та позивачем було укладено додаткову угоду б/н до договору про надання транспортно-експедиторських послуг № 1600/63 від 15.02.2018 (т. 1 а.с.162).
01.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «НОРС БІЗНЕС ГРУП» та позивачем було укладено додаткову угоду б/н до договору про надання транспортно-експедиторських послуг № 1600/63 від 15.02.2018 (т.1 а.с.162 зв.бік).
19.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «НОРС БІЗНЕС ГРУП» та позивачем було укладено додаткову угоду б/н до договору про надання транспортно-експедиторських послуг № 1600/63 від 15.02.2018 (т. 1 а.с.140).
04.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «НОРС БІЗНЕС ГРУП» та позивачем було укладено додаткову угоду б/н до договору про надання транспортно-експедиторських послуг № 1600/63 від 15.02.2018 (т. 1 а.с.140 зв.бік).
31.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «НОРС БІЗНЕС ГРУП» та позивачем було укладено додаткову угоду б/н до договору про надання транспортно-експедиторських послуг № 1600/63 від 15.02.2018 (т.1 а.с.141).
На підтвердження реальності здійснення господарських операцій між Позивачем та його контрагентом надано: акт надання послуг № 289 від 06.12.2019 на загальну суму 70 446,52 грн., у т.ч. ПДВ у сумі 11 741,09 грн.; звіт до Акту наданих послуг з організації перевезень вантажів № 289 від 06.12.2019 до договору № 1600/63 від 15.02.2018; накладну від 02.12.2019 на поставку глини у загальній кількості 140000 тн.;  платіжне доручення ; 4352 від 09.12.2019 на суму 33 506 грн. (т.1 а.с.165-167,169).
На виконання умов договору позивачем була отримана податкова накладна від 06.12.2019 № 9 на загальну суму 33 506 грн., у т.ч. ПДВ у сумі 5584,45 грн. (т.1 а.с.168).
Вищезазначені документи засвідчують факт перевезення вантажу (глина), шлях проходження вантажу від пункту відправлення до пункту призначення та підтверджують факт надання транспортно-експедиторських послуг за договором транспортного експедирування від 15.02.2018 № 1600/63.
Вказані документи містять всі необхідні реквізити та відповідають вимогам Закону № 996-XIV, тобто є первинними документами у розумінні цього Закону.
Первісні бухгалтерські документи, якими оформлені операції з ТОВ «НОРС БІЗНЕС ГРУП», не мають дефектів форми, змісту або походження, та вказують на понесення позивачем дійсних витрат.
Аналогічні порушення були встановлені податковим органом по господарським правовідносинам з ТОВ «ОПТИМУМ ТРАНС» (відсутні документів, наявність яких передбачено умовами Договору, що підтверджують фактичне отримання послуг, отримання інших витрат, що унеможливлює встановити використання послуг у господарській діяльності, сумма ПДВ – 732 164,77 грн.).
Так, у відповідності до п. 3.15 Акту перевірки в порушення пп.14.1.36, пп.14.1.191 п.14.1 ст.14, п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188 , п.189.1 ст.189, абз. а) пп.195.1.3 п.195.1 ст.195, пп. а) п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.1., ст.201, п.44 ПК України до складу податкового кредиту включено ПДВ по господарських операціях, що не підтвердженні первинними документами на придбання ТМЦ, робіт (послуг) та використання їх з метою здійснення господарської діяльності підприємства. Обов`язковість ведення і зберігання первинних документів передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку та іншими документами, встановленими розділом ІІ Податкового кодексу України.  
Відповідно до Акту перевірки ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» по взаємовідносинам з ТОВ «ОПТИМУМ ТРАНС» в грудні 2019 року було включено до податкового кредиту декларації з ПДВ за грудень 2019 року ПДВ в сумі 732 164,77 грн., що відповідає додатку 5 податкової декларації з ПДВ за грудень 2019 року та даним Єдиного реєстру податкових накладних за грудень 2019 р. 
В ЄРПН зареєстровані податкові накладні, які включені до податкового кредиту по першій події за грудень 2019 року .
Відповідач вважав, що відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України підприємство не має права на включення до складу податкового кредиту за грудень 2019 року суми ПДВ 732 164,77 грн.
Виходячи з бухгалтерських проводок ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» витрати з обслуговування глини покупцям включені до складу витрат на збут із віднесенням на результати фінансово – господарської діяльності (збитки). До собівартості реалізованої продукції зазначена сума витрат з обслуговування глини покупцю не включена.
Перевіркою ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» встановлено відсутність документів, що підтверджують фактичне отримання послуг, отримання інших витрат, що унеможливлює встановити використання послуг транспортно-експедиційного обслуговування ТОВ «ОПТИМУМ ТРАНС» на суму ПДВ 732 164,77 грн. (грудень 2019) у господарській діяльності ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ».
Номенклатура послуг ТОВ «ОПТИМУМ ТРАНС» у податкових накладних визначена як «Зберігання відкрите», «Компенсація витрат згідно відомостям плати за користування вагонами» у кількості 1, од.виміру «грн», що не відповідає умовам договору №22-МСПНТ від 08.02.2016 та заважає ідентифікувати усі послуги, за які здійснено розрахунки.
08.02.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТИМУМ ТРАНС», як Виконавцем та позивачем, як Замовником було укладено договір № 22-МСПНТ на транспортно-експедиційне обслуговування зовнішньоторговельних вантажів (т.1 а.с.173-176).
Відповідно до пункту 1 Договору при наявності доручень Замовника, Виконавець надає послуги на транспортно-експедиційного обслуговування (ТЕО) в ТОВ «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» (МСПНТ) вантажів - найменування і вартість послуг, обсяг вантажу - узгоджуються в Додатках, які є невід`ємною частиною Угоди. “Вантаж” буде надходити в порт залізничним транспортом, з подальшим вантаженням на морське судно і відправкою на експорт. Вивіз вантажу провадиться судами, які направляються Замовником в терміни узгоджені з Виконавцем. Обробка і обслуговування суден здійснюється відповідно до Зводом звичаїв «МСПНТ». Навантаження суден здійснюється на вільному перевантажувальному комплексі Виконавця з урахуванням черговості підходу судів згідно склепіння звичаїв ТОВ «МСП Ніка-Тера».
Відповідно до підпунктів 2.1-2.3 пункту 2 Договору, з метою виконання предмета контракту Виконавець укладає договір з МСПНТ на перевалку вантажу Замовника. Представляє інтереси Замовника перед транспортними організаціями, МСПНТ або іншими портами Миколаївського регіону, митницею, органами сертифікації та іншими організаціями, які беруть участь в процесі планування, виробництва перевалки і ТЕО “Вантажу” Замовника в Україні. При необхідності, бере участь в якості представника Замовника в складанні актів, пов`язаних з вантажними операціями.
Підпунктами 3.1-3.3 пункту 3 Договору, до 10 числа поточного місяця погоджує з Виконавцем запланованого “Вантажу”, і місячний графік подачі судів для вивезення наступний місяць. Забезпечувати надходження “Вантажу” в терміни і в об`ємах, відповідно планом перевезень експортних вантажів. При цьому направляти Виконавцю і електронною поштою або факсограмою про кількість вагонів, а також кількість вантажу відправлених на адресу Замовника. Замовник повинен контролювати суворе дотримання постачальниками вказівок Виконавця. Замовник зобов`язаний погодити письмово з Виконавцем план завозу, надавши заявку з відомостями про: кількість товару, яке завозиться на суднову партію; кількість і терміни завезення залізничним транспортом; строк подання т/х під завантаження (не пізніше ніж за 5 днів після закінчення завезення суднової партії).
Факт виконання робіт (надання послуг) підтверджується Актом про фактично надані послуги, що надаються експедитором.
Договір від 08.02.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптимум транс» та позивачем № 22-МСПНТ на транспортно-експедиційне обслуговування зовнішньоторговельних вантажів має додатки № 1 від 08.02.2016, № 2 від 07.07.2017 та від 10.02.2017, № 3 від 01.04.2017 та від 31.08.2019, № 4 від 01.12.2017 та від 01.11.2019, № 5 від 01.03.2019 та від 01.11.2019 (т.1 а.с.176 зв.бік, 177,177 зв.бік, 178,178 зв.бік, 179,179 зв.бік, 180,180 зв.бік).
08.02.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптимум Транс» та позивачем було укладено додаткову угоду № 1 до Договору № 22-МСПНТ від 08.02.2016 на транспортно-експедиційне обслуговування зовнішньоторговельних вантажів (т.1 а.с.176 зв.бік).
10.02.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптимум Транс» та позивачем було укладено додаткову угоду № 2 до Договору № 22-МСПНТ від 08.02.2016 на транспортно-експедиційне обслуговування зовнішньоторговельних вантажів (т.1 а.с.177).
01.04.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптимум Транс» та позивачем було укладено додаткову угоду № 3 до Договору № 22-МСПНТ від 08.02.2016 на транспортно-експедиційне обслуговування зовнішньоторговельних вантажів (т.1,а.с.177 зв.бік).
07.07.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптимум Транс» та позивачем було укладено додаткову угоду № 2 до Договору № 22-МСПНТ від 08.02.2016 на транспортно-експедиційне обслуговування зовнішньоторговельних вантажів (т.1 а.с.178).
01.12.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптимум Транс» та позивачем було укладено додаткову угоду № 4 до Договору № 22-МСПНТ від 08.02.2016 на транспортно-експедиційне обслуговування зовнішньоторговельних вантажів (т.1а.с.178 зв.бік).
01.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптимум Транс» та позивачем було укладено додаткову угоду № 5 до Договору № 22-МСПНТ від 08.02.2016 на транспортно-експедиційне обслуговування зовнішньоторговельних вантажів (т.1 а.с.179).
31.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптимум Транс» та позивачем було укладено додаткову угоду № 3 до Договору № 22-МСПНТ від 08.02.2016 на транспортно-експедиційне обслуговування зовнішньоторговельних вантажів (т.1а.с.179 зв.бік).
01.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптимум Транс`та позивачем було укладено додаткову угоду № 4 до Договору № 22-МСПНТ від 08.02.2016 на транспортно-експедиційне обслуговування зовнішньоторговельних вантажів (т.1 а.с.180).
01.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптимум Транс» та позивачем було укладено додаткову угоду № 5 до Договору № 22-МСПНТ від 08.02.2016 (т. 1 а.с.180 зв.бік).
На підтвердження реальності здійснення господарських операцій між Позивачем та його контрагентом надано: акт № ОУ-0000260 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на загальну суму 4 387 422,53 грн., у т.ч. ПДВ у сумі 731 237,09  грн.; розрахунок зберігання від 14.12.2019;  рахунок - фактура № 02-10/19-01 глина вогнетривка у кількості 23 425 т на загальну суму 937 000 доларів США; акт № ОУ-0000271 здачі-прийняття робіт (надання послуг) на загальну суму 5566,08 грн., у т.ч. ПДВ у сумі 927,68 грн.;  вантажний маніфест на загальну кількість 23 425,000 т глини; сертифікат походження № IT94800G  1999 0693553; відомость  №№ 06126192р, 04126160р, 06126178р, 02126125, 05126165р, 05126169р  плати за користування вагонами  та документи складені контрагентом нерезидентом, платіжні доручення: № 4290 від 05.12.2019 на суму 1 000 000 грн., № 4330 від 06.12.2019 на суму 400 000 грн., № 4350 від 09.12.2019 на суму 600 000 грн., № 4358 від 10.12.2019 на суму 300 000 грн., № 4378 від 11.12.2019 на суму 500 000 грн.,  № 4395 від 18.12.2019 на суму 500 000 грн., № 4359 від 18.12.2019 на суму 75 042,87 грн., № 4493 від 20.12.2019 на суму 1 087 422,44 грн. № 27 від 13.01.2020 на суму 5566,08 грн.  (т.1, а.с.181-199, 204-212).
На виконання умов договору позивачем були отримані наступні податкові накладні: від 05.12.2019 № 10 Транспортно-експедиційне обслуговування вантажу глина вогнетривка марка ЕС-2 (EC-2 CLAY) на загальну суму 83 333,33 грн., у т.ч. ПДВ у сумі 166 666,67 грн., від 06.12.2019   № 11 Транспортно-експедиційне обслуговування вантажу глина вогнетривка марка ЕС-2 (EC-2 CLAY) на загальну суму 400 000 грн., у т.ч. ПДВ у сумі 66 666, 67 грн.,  від 09.12.2019 № 16 Транспортно-експедиційне обслуговування вантажу глина вогнетривка марка ЕС-2 (EC-2 CLAY) на загальну суму 600 000грн., у т.ч. ПДВ у сумі 100 000,00 грн., від 10.12.2019 № 18 Транспортно-експедиційне обслуговування вантажу глина вогнетривка марка ЕС-2 (EC-2 CLAY) на загальну суму 300 000 грн., у т.ч. ПДВ у сумі 50 000,00 грн., від 11.12.2019 № 19 Транспортно-експедиційне обслуговування вантажу глина вогнетривка марка ЕС-2 (EC-2 CLAY) на загальну суму 500 000 грн., у т.ч. ПДВ у сумі 83 333,33 грн.,  від 14.12.2019 № 23 Транспортно-експедиційне обслуговування вантажу глина вогнетривка марка ЕС-2 (EC-2 CLAY), Зберігання відкрите, Додаткова послуга по очищенню видимої частини вантажу від посторонніх предметів (доски, полієтилен, шматки мішковини та ін.) під час вивантаження із залізничних вагонів, а також у процесі завантаження на судно; від 31.12.2019 № 34 Компенсація витрат згідно відомостям плати за користування вагонами  на загальну суму 5566,08 грн., у т.ч. ПДВ у сумі 927,68 грн. (т.1,а.с.200-203 зі зворотними боками).
Вищезазначені документи засвідчують факт перевезення вантажу (глина), шлях проходження вантажу від пункту відправлення до пункту призначення та підтверджують факт надання транспортно-експедиторських послуг за договором транспортного експедирування від 08.02.2016 № 22-МСПНТ. Частина документів оформлена українською мовою, частина мовою міжнародного спілкування, тому що вантаж пересувався як по території України, так і за її межами. Стосовно оформлення документів мовою міжнародного сполучення, то це прямо передбачено нормами ст.9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» від 01.07.2004 № 1955-IV (далі - Закон № 1955-IV), до того ж ці документи не є підставою складання податкової накладної, оформлення записів в обліку Позивача, вони лише підтверджують реальність здійснення господарської операції та шлях прямування вантажу.
Згідно ст. 1 Закону № 1955-IV, транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.
Статтею 9 Закону № 1955-IV визначено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.
Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.
Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Такими документами можуть бути, крім інших документів, накладна СМГС.
Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відражають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.
На підтвердження витрат на транспортування вантажу по території України та в міжнародному морському сполученні позивачем  позивачем надані документи які засвідчують факт перевезення вантажу (глина), шлях проходження вантажу від пункту відправлення до пункту призначення та підтверджують факт надання транспортно-експедиторських послуг за договором транспортного експедирування від 08.02.2016 № 22-МСПНТ. Частина документів оформлена українською мовою, частина мовою міжнародного спілкування, тому що вантаж пересувався як по території України, так і за її межами. Стосовно оформлення документів мовою міжнародного сполучення, то це прямо передбачено нормами ст. 9 Закону № 1955-IV, до того ж ці документи не є підставою складання податкової накладної, оформлення записів в обліку позивача, вони лише підтверджують реальність здійснення господарської операції та шлях прямування вантажу.
Фактичне надання послуг вказаним контрагентом підтверджується бухгалтерськими документами: договором, актами наданих послуг, податковими накладними, виписками по рахунку.
Відповідач  вважав, що  операції з ТОВ «НОРС БІЗНЕС ГРУП» та ТОВ «ОПТИМУМ ТРАНС» відбулися без їх включення у собівартість реалізованої продукції, а відображені у складі витрат на збут. 
Проте, відповідно до норм стандарту бухгалтерського обліку № 16 “Витрати”, а саме пункту 11 - Собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат. Перелік і склад статей калькулювання виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) установлюються підприємством. Пункт 17 цього ж стандарту передбачає - Витрати, пов`язані з операційною діяльністю, які не включаються до собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг), поділяються на адміністративні витрати, витрати на збут та інші операційні витрати. В свою чергу, пункт 19 стандарту містить визначення та склад витрат на збут: Витрати на збут включають такі витрати, пов`язані з реалізацією (збутом) продукції (товарів, робіт, послуг): витрати на транспортування, перевалку і страхування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки. Таким чином, віднесення транспортно-експедиційних послуг ТОВ «ОПТИМУМ ТРАНС» до складу витрат на збут відбулося у позивача в повної відповідності до норм діючого законодавства.
Щодо господарської мети операцій з контрагентом ТОВ «НОРС БІЗНЕС ГРУП» та ТОВ «ОПТИМУМ ТРАНС», суд вважає, що позивачем доведена її господарська мета. До того ж, податкове законодавство не містить положень, які б дозволяли контролюючому органу оцінювати витрати суб`єкта господарювання з точки зору їх доцільності, раціональності та ефективності, платник здійснює фінансово-господарську діяльність на власний ризик, а тому вправі самостійно оцінювати її ефективність та доцільність.
Первісні бухгалтерські документи, якими оформлені операції з вищезазначеними контрагентами, не мають дефектів форми, змісту або походження, та вказують на понесення позивачем дійсних витрат.
Щодо зауважень ГУ ДПС у Донецької області до форми податкової накладної, то треба відзначити, що починаючи з 01.01.2015, при постачанні товарів/послуг на митній території України податкова накладна складається за формою та в порядку, затвердженими наказом МФУ від 22.09.2014 № 957, із змінами та доповненнями, внесеними наказом МФУ від 14.11.2014 № 1129 «Про внесення змін до наказу Міністерства фінансів України від 22 вересня 2014 року № 957» (далі - Порядок № 957). Порядком № 957 передбачено, що з 01.01.2015 податкова накладна та додатки до неї складатимуться і надаватимуться виключно в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.
Для розпізнавання електронною системою ідентичності зазначених платниками податків показників, вказаних у графі 5 податкової накладної, додатка до податкової накладної та розрахунку коригування, у вказаних графах передбачено зазначення коду одиниці виміру об`єкта операції відповідно до Класифікатора системи позначень одиниць вимірювання та обліку (далі - КСПОВО).
Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
У разі якщо вартість послуги визначається із застосуванням одиниць обліку, які відображаються у первинних документах, регістрах бухгалтерського обліку, то у графах 5.1 та 5.2 податкової накладної зазначаються одиниці виміру (умовне позначення і код) згідно з КСПОВО. 
Податкова робить висновок, що у разі якщо послуга, що надається, не має одиниці обліку, у графі 5.1 зазначається "послуга", а графа 5.2 не заповнюється. Проте суд вважає, що згідно з переліченими нормами податкового законодавства для випадків, коли класифікатор не містить одиниці вимірювань, що підходить для господарської операції, дозволяється використовувати умовне позначення, яке використовується для обліку. У цьому ключі, той факт, що продавець у виписаній податковій накладній вказав гривню, очевидно, вказує на той факт, що продавець саме цю одиницю виміру використовує в своєму обліку (а більш адекватної одиниці виміру класифікатор не містить).
Також важливо відзначити, що відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України, податкова накладна, зареєстрована в реєстрі, є підставою для включення сум до податкового кредиту покупцем. При цьому, п.201.10 також вказує, що помилки в реквізитах, зазначених в п.201.1 ст.201 (крім коду товару за УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію (поставлений товар / послугу), період, сторони та суму зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних в електронному вигляді. 
У випадку з оформленими податковими накладними перелічених контрагентів, з податкової накладної можна встановити і послугу, що поставляється, і період, і сторони, і суму зобов`язань, так що немає ніяких підстав не приймати таку накладну.
Відповідно до пункту 138.1 статті 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.
Згідно з підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 ПК України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.
За змістом пункту 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України встановлює, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Згідно же з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Пункт 198.3 статті 198 ПК України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
У відповідності до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. 
За визначенням статті 1 Закону № 996-XIV первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Як визначено підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
У відповідності до статті 1 Закону № 996-XIV господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Отже правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигід виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції.
Водночас наведені вище норми податкового законодавства у взаємозв`язку з приписами законодавства з питань бухгалтерського обліку та звітності визначають окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема, це: не пов`язаність здійсненої операції (понесених витрат) з господарською діяльністю покупця (придбання товарів/послуг без мети їх використання у господарській діяльності); фіктивність операцій/нездійснення оподатковуваних операцій; видача податкової накладної особою, яка не є платником податку на додану вартість; відсутність у платника податків юридично значимих первинних документів.
Колегія суддів вважає обґрунтованим та правильним висновок суду першої інстанції, що первинні документи, надані позивачем відносно кожного контрагента, підтверджують фактичне (реальне) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій; наявності у позивача належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції.
З огляду на вищевикладене, позовні вимоги в частині скасування податкового повідомлення-рішення № 0000780402 від 14.04.2020 підлягають частковому задоволенню.

2) Податкове повідомлення-рішення № 0000790402 від 14.04.2020, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 3 198 438 грн.
Позивачем на адресу відповідача надана податкова декларація за грудень 2019 року.
У відповідності до п.3.20 Акту перевірки зазначено, що при відображенні ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» в декларації за грудень 2019 року встановлені порушення, зазначені у п.3.1, п.3.4, п.3.8, п.3.11, п.3.15, п.3.16, п.3.17 акту перевірки.
Розрахунок суми, що міститься у податковому повідомленні-рішенні № 0000790402 від 14.04.2020, наведений у акті перевірки в таблиці п.3.21 Акту перевірки стор. 45, з описом до неї на стор.10-13 Акту, а також в Додатку 6 до Акту.
Згідно до  п.3.21 Акту перевірки  «Із  врахуванням зазначеного та даних додатка 2 (Д2) за грудень 2019 року сума від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду складає»: за даними позивача - 4 108 591 грн., за даними перевірки 910 153,33 грн.,  розбіжність складає  - 3 198 437,36 грн.
У додатку № 6 у Акті перевірки «Зведені дані щодо задекларованих та встановлених у ході перевірки показників розділу ІІІ. Розрахунки за звітний період» декларації з ПДВ за грудень 2019 року у коді рядка 21 також визначена сума – 3 198 437,36 грн.
Як зазначив позивач, в Акті перевірки щодо правомірності формування від`ємного значення з податку на додану вартість не має фактів стосовно заниження або завищення податкових зобов`язань платника податків є тільки неузгоджені висновки попередніх актів перевірок.
Податковим органом під час проведення перевірки застосовані дані по деклараціям з ПДВ за серпень 2018 року (за даними позивача 2 910 605 грн., за даними перевірки – «0» грн., різниця – 2 910 605 грн.), вересень 2018 року (за даними позивача  28 933 грн.,  за даними перевірки – 14 774 грн., різниця –14 159,00 грн.). Позивач зазначає, що відповідачем перевірки за вищезазначені періоди не проводились. Доказів проведення перевірок за податковий період серпень – вересень 2018 року сторонами суду не надано, а тому показники визначені відповідачем, як “за даними перевірки” до уваги судом не приймаються.
За жовтень 2018 року була проведена перевірка, за результатами якої складений акт від 15.01.2019 №37/05-99-12-02/34850038 та прийняте податкове повідомлення-рішення від 20.02.2019 № 0000201202 (т.1,а.с.107), яким зменшено розмір бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість на 28 933,00 грн. Та нарахований штраф у розмірі 14 466,50 грн. Акт та рішення прийняті на його підставі не оскаржувалися. Позивач сплатив штраф 14.03.2019 (т.1,а.с.107) та неотримав відмовлену суму бюджетного відшкодування (доказів протилежного не надано).
За листопад 2018 року була проведена перевірка, за результатами якої складений акт від 17.01.2019 №26/05-99-44-03/14324054. На підставі акту перевірки було прийняте податкове повідомлення-рішення № 0000211202 від 20.02.2019, яким встановлено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 180 284,33 грн. 
З висновками акту перевірки № 26/05-99-12-02/34850038 та податковим повідомленням-рішенням № 0000211202 позивач частково не погодився. Сума завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 24 583,33 грн. була оскаржена у судовому порядку. 
23 серпня 2019 по справі № 200/7855/19-а прийняте рішення, яким визнане неправомірним та скасоване податкове повідомлення-рішення № 0000211202 від 20.02.2019 року в сумі 24 583,33 грн. 
За грудень 2018 року була проведена перевірка, за результатами якої складений акт від 15.03.2019 № 257/05-99-12-02/34850038. На підставі висновків акту перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення № 0000481202 від 17.04.2019, № 0000501202 від 17.04.2019, № 0000511202 від 17.04.2019, № 0000491202 від 17.04.2019. 
ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» частково не погодилось з висновками акту документальної позапланової невиїзної перевірки. 
Прийняті на підставі акту податкові повідомлення-рішення № 0000481202 від 17.04.2019, яким встановлено суму завищення бюджетного відшкодування на 319 923 грн., та нарахований штраф в сумі 159 961,50 грн., та № 0000501202 від 17.04.2019, яким встановлено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в розмірі 50 779,00 грн. були оскаржені за даними позивача спочатку в адміністративному порядку, а потім в судовому порядку. 
17 жовтня 2019 по справі № 200/10039/19-а прийняте рішення, яким визнано неправомірним та скасованим податкове повідомлення-рішення № 0000481202 від 17.04.2019 та податкове повідомлення-рішення № 0000501202 від 17.04.2019.
За січень 2019 року була проведена перевірка, за результатами якої складений акт від 12.04.2019 № 374/05-99-12-02/34850038. 
На підставі висновків акту перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення № 0000571202 від 13.05.2019, № 0000581202 від 13.05.2019, № 0000591202 від 13.05.2019. ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» частково не погодилося із висновками акту документальної позапланової невиїзної перевірки та податковими повідомленнями-рішеннями від 13.05.2019: № 0000571202, яким встановлено суму завищення бюджетного відшкодування на 36 887 грн., та нарахований штраф в сумі 18 443,50 грн. та № 0000591202, яким встановлено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в розмірі 46 379 грн. 
Прийняті на підставі акту податкові повідомлення-рішення № 0000571202 та № 0000591202 були оскаржені за даними позивача спочатку в адміністративному порядку, а потім в судовому порядку. 
23 грудня 2019 по справі № 200/11930/19-а прийняте рішення, яким визнані неправомірними та скасовані податкові повідомлення-рішення № 0000571202 від 13.05.2019, яким встановлено суму завищення бюджетного відшкодування на 36 887 грн., та нарахований штраф в сумі 18 443,50 грн.; № 0000591202 від 13.05.2019, яким встановлено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в розмірі 46 379 грн. 
За лютий 2019 року була проведена перевірка, за результатами якої складений акт № 471/05-99-12-02/34850038 від 15.05.2019. На підставі висновків акту перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення, у тому числі № 0000781202 від 07.06.2019 про встановлення відсутності права на отримання бюджетного відшкодування на 102 252 грн., яке, в свою чергу, було оскаржено в судовому порядку в сумі 88 502 грн. 
3 грудня 2019 року Донецьким окружним адміністративним судом прийнято рішення по справі № 200/9906/19-а щодо визнання протиправним та скаcування податкового повідомлення-рішення № 0000781202 від 07.06.2019 про встановлення відсутності права на отримання бюджетного відшкодування в сумі 88 502 грн.  
За травень 2019 року була проведена перевірка, за результатами якої складений акт від 13.08.2019 № 817/05-99-12-02/34850038. На підставі висновків акту перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення № 0000081202 від 10.09.2019, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 53 307 грн.
ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» не погодилося із висновками акту, прийняті податкові повідомлення-рішення були оскаржені за даними позивача  спочатку в адміністративному порядку, а потім в судовому порядку. 
17 лютого 2020 Донецьким окружним адміністративним судом відкрите провадження по справі № 200/1110/20-а щодо визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № 0000081202 від 10.09.2019. 
23 липня 2020 року позов ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» до ГУ ДПС у Донецькій області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень був задоволений частково.
Судом були визнано неправомірним та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 11.09.2019: № 0000111202, яким ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 66 230 грн.; № 0000101202, яким ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» відмовлено в надані бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 4234 грн. В решті позовних вимог було відмовлено.
Ухвалою від 07 жовтня 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі. Апеляційна скарга відповідача на час прийняття рішення місцевим судом у справі апеляційним судом не розглянута.   
Колегією суддів встановлено, що постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року апеляційну скаргу ГУ ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року у справі № 200/1110/20-а – залишено без задоволення.  
За серпень 2019 року була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка, за результатами якої було складено акт № 200/05-99-04-02/34850038. 
На підставі висновків акту перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення № 0000580402 від 06.12.2019, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 1 516 787 грн.
ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» не погодилося із висновками акту, прийняте податкове повідомлення-рішення було оскаржено в судовому порядку. 17 лютого 2020 Донецьким окружним адміністративним судом відкрите провадження по справі № 200/1643/20-а. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року позовні вимоги задоволено. Визнано неправомірним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС  у Донецькій області № 0000580402 від 06.12.2019, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 1 516 787 грн. 
Постановою Першого апеляційного суду від 12 серпня 2020 року апеляційна скарга ГУ ДПС у Донецькій області залишена без задоволення, а рішення Донецького окружного адміністративного суду 11 червня 2020 року по справі № 200/1643/20-а - залишено без змін.
За вересень 2019 року була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка за результатами якої було складено акт № 367/05-99-04-02/34850038. 
На підставі висновків акту перевірки було прийняте податкове повідомлення-рішення № 0000160402 від 20.01.2020, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 714 649 грн.
ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» не погодилося із висновками акту, прийняте податкове повідомлення-рішення було оскаржено в судовому порядку. 23 березня 2020 Донецьким окружним адміністративним судом відкрите провадження по справі № 200/3015/20-а.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року  позовні вимоги задоволені частково, зокрема визнано неправомірним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 0000160402 від 20.01.2020, яким зменшено розмір від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на  14  649 грн.   
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року апеляційна скарга ГУ ДПС у Донецькій області залишена без задоволення, а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року у справі № 200/3015/20-а – без змін.
За жовтень 2019 року була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка за результатами якої було складено акт № 46/05-99-04-02/34850038. На підставі висновків акту перевірки було прийняте податкове повідомлення-рішення № 0000380402 від 19.02.2020, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 600 126 грн.
ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» не погодилося із висновками акту, прийняте податкове повідомлення-рішення № 0000380402 від 19.02.2020 було оскаржено в судовому порядку. 27 березня 2020 Донецьким окружним адміністративним судом відкрите провадження по справі № 200/3270/20-а щодо визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № 0000380402 від 19.02.2020. 
14 липня 2020 року Донецьким окружним адміністративним судом визнано неправомірним та скасоване податкове повідомлення-рішення № 0000380402 від 19.02.2020 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 600 126,00 грн.
Відповідач не погодився із зазначеним рішенням та оскаржив його до суду апеляційної інстанції. На дату прийняття рішення місцевим судом справа у апеляційній інстанції не розглянута. 
Колегією суддів встановлено, що постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року апеляційну  скаргу ГУ ДПС у Донецькій області – залишено без задоволення, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 липня 2020 року  у справі  № 200/3270/20-а – залишено  без змін.
За листопад 2019 року була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка за результатами якої було складено акт № 217/05-99-04-02/34850038. На підставі висновків акту перевірки було прийняте податкове повідомлення-рішення № 0000460402 від 11.03.2020, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 515 515 грн.
ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» не погодилося із висновками акту, прийняте податкове повідомлення-рішення № 0000460402 від 11.03.2020 було оскаржено в судовому порядку. 08 квітня 2020 Донецьким окружним адміністративним судом відкрите провадження по справі № 200/3744/20-а. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21.09.2020 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області
від 11 березня 2020 року № 0000460402 на суму 513 446,15 грн.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що податкове повідомлення-рішення № 0000790402 від 14.04.2020 прийняте без достатніх підстав щодо встановлення факту наявності порушення з боку платника податків на підставі неузгоджених сум податкових зобов`язань позивача в порушення абзацу четвертого пункту 56.18 статті 56 ПК України. 
Друга частина складової суми, по якій відповідач прийняв оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 0000790402 від 14.04.2020 і  яка стосується виправлення позивачем власної помилки.
Так, за результатами податкової перевірки позивача по декларації з ПДВ за січень 2017 року, після судового оскарження частини сум донарахувань (справа № 805/4251/17-а), було прийняте податкове повідомлення-рішення  № 0016881530 від 09.08.2018 на загальну суму 2 952 452 грн., в тому числі зменшення суми бюджетного відшкодування у сумі 1 968 301 грн., штраф - 984 151 грн. На вказану суму позивач не отримав бюджетного відшкодування по декларації за січень 2017 року і сплатив штраф у сумі 984 151 грн. (т.1, а.с.110). Проте в декларації за серпень 2018 року позивач помилково відкоригував суму податкового кредиту в рядку 16.3, зменшив її на суму 2 952 452 грн., що у подвійній сумі призвело до зменшення бюджетного відшкодування позивача на суму вже зменшеного бюджетного відшкодування і суму вже сплаченого штрафу. 
Така ж сама ситуація відбулася щодо перевірки декларації з ПДВ за жовтень 2018 року. За результатами перевірки був складений акт від 15.01.2019 № 37/05-99-12-02/34850038 та прийняте податкове повідомлення-рішення від 20.02.2019 № 0000201202, яким зменшено розмір бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість на 28 933,00 грн. Та нарахований штраф у розмірі 14 466,50 грн. (т.1, а.с.118, а.с.108), Акт та рішення, прийняті на його підставі не оскаржувалися. Позивач сплатив штраф 14.03.2019 та неотримав відмовлену суму бюджетного відшкодування. Проте у декларації з ПДВ за травень 2018 позивач помилково відкоригував суму податкового кредиту в рядку 16.3, зменшив їх на суму  28 933 грн., що у подвійній сумі призвело до зменшення бюджетного відшкодування позивача на суму вже зменшеного бюджетного відшкодування і суму вже сплаченого штрафу. 
В декларації з ПДВ за грудень 2019 року позивач виправив самостійно виявлену помилку шляхом внесення відповідних сум (1 968 301 + 984 151 + 28 933 = 2 981 385 грн.) до рядку 16.3 деклараціїї.
Крім того, до  зазначеного податкового повідомлення-рішення,  яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 3 198 438,00 грн. включена сума по взаємовідносинам з ТОВ «ОПТИМУМ ТРАНС» у розмірі 927,68 грн.
Згідно висновків за спірними у цій справі правовідносинами, судами визнано необґрунтованими висновки податкового органу щодо господарських операцій позивача з ТОВ «ОПТИМУМ ТРАНС».
Наведені вище обставини дозволяють суду зробити висновок про неузгодженість сум за зазначені періоди, отже, за таких обставин, спірне податкове повідомлення-рішення від 14.04.2020 № 0000790402, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 3 198 438,00 грн. є таким, що підлягає скасуванню.

3) Податкове повідомлення-рішення № 0000770402 від 14.04.2020 (в частині відмови в наданні бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку на суму 22 050 грн.).
Згідно відомостей Акту перевірки п.3.18 (стор.44) зазначено, що станом на 18.03.2020 платник податків має податковий борг у сумі 3 072 772,38 грн.
Також у Акті перевірки (стор. 45) відповідачем зазначено, що на порушення п.200.12 ст. 200 ПК України, ТОВ  «ЄВРОМІНЕРАЛ» не має право на отримання бюджетного відшкодування з причини наявності податкового боргу в сумі 22 050 грн. (грудень 2019). Розрахункова сума склалась: 49 865 грн. (поточне від`ємне значення за 12.2019 за даними перевірки)  – 27 815 грн. (завищення показника за 12.2019 в додатку (Д3)) = 22 050 грн.
Порушення встановлено при співставленні даних Декларацій з податку на додану вартість за серпень-грудень 2018, січень-грудень 2019 року та додатків (Д2) до них.
Згідно пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Тобто сплаті підлягає тільки сума узгодженого грошового зобов`язання.
Відповідач зазначав, що сума 22 050 грн. на які позивач не має права на бюджетне відшкодування була встановлена шляхом співставленні даних Декларацій з податку на додану вартість за серпень-грудень 2018, січень-грудень 2019 року та додатків (Д2) до них.
Як зазначалось у цьому рішенні доказів проведення відповідачем перевірок за період серпень-вересень 2018 року сторонами, в тому числі відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування відповідно до  ч.2 ст.77 КАС та прийняття за їх результатами України будь-яких актів індивідуальної дії (податкових повідомлень-рішень), прийнятих за результатами будь-яких перевірок за вищезазначені періоди, до суду не надано.
За жовтень 2018 року була проведена перевірка, за результатами якої складений акт від 15.01.2019 № 37/05-99-12-02/34850038 та прийняте податкове повідомлення-рішення від 20.02.2019 № 0000201202 (т.1, а.с.107), яким зменшено розмір бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість на 28 933,00 грн. та нарахований штраф у розмірі 14 466,50 грн. Акт та рішення, прийняті на його підставі не оскаржувалися. Позивач сплатив штраф 14.03.2019 (т.1, а.с.107) та неотримав відмовлену суму бюджетного відшкодування (доказів протилежного не надано).
Як було встановлено у цьому рішенні відносно податкових декларацій позивача з ПДВ відповідачем була здійснена перевірка за наступні періоди: за жовтень 2018 року, за листопад 2018 року, грудень 2018 року, за січень 2019 року, за лютий 2019 року, за травень 2019 року, за серпень 2019 року, за вересень 2019 року, за жовтень 2019 року, листопад 2019 року, грудень 2019 року були проведені перевірки, за результатами яких були складені акти перевірок та прийняті податкові повідомлення-рішення, які стали предметом судового оскарження та за якими узгоджувались грошового зобов`язання.
Доказів проведення перевірок за березень 2019, червень-липень 2019 року, а також формування та направлення податкових повідомлень-рішень за результатами цих перевірок у вищезазначені податкові періоди сторонами суду не надано.  
Тому, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги у цій частині позову є обґрунтованими.

4) Податкове повідомлення-рішення № 0000800402 від 14.04.2020 (в частині застосування штрафу за порушення термінів реєстрації, складання податкових накладних в розмірі 50% у сумі 5738,40 грн.). 
Так, податковий орган доводить, що під час перевірки встановлена відсутність складання та/або реєстрації податкових накладних у сумі 11 476,79 грн., тому останнім застосований штраф у сумі 5738,40 грн.  
Згідно з пунктом 198.5 статті 198 ПК України - платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) в терміни, встановлені Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 Кодексу).
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України - у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.
Суди у цьому рішенні дійшли висновку, що податковий орган необґрунтовано визначив операцію зі списання неліквідної глини, як використання товару виготовленого з податком на додану вартість в операціях, що не є господарською діяльністю платника податків, та нарахував суму податкового зобов`язання з ПДВ на весь обсяг списаної глини.
Тому, застосований штраф у сумі 1093,52 грн. за не складання  та  не реєстрацію податкової накладної є необґрунтованим щодо операції зі списання глини.
Також необґрунтованим є застосування штрафу стосовно не складання та не реєстрації податкової накладної по операціям з ТОВ «АКВА ТРЕЙД» щодо поставки води у сумі 11,33 грн., «НОРС БІЗНЕС ГРУП» Транспортно-експедиторські послуги у сумі 2792,23 грн., ТОВ «РОЗЕТКА. УА» постачання папіру у сумі 98,75 грн., оскільки цим рішенням встановлена необґрунтованість висновків акту перевірки  по цім контрагентам, усього на суму 2902,31 грн., усього по чотирьом вищезазначеним контрагентам у сумі 3995,83 грн.
Як було наведено вище, з огляду на те, що рішення місцевого суду оскаржується лише відповідачем, колегією суддів не надається оцінка застосуванню штрафу за не реєстрацію податкових накладних у сумі 1742,58 грн. (операції позивача з ТОВ «ІСТРЕЙ» по постачанню кави та ТОВ «РІТЕЙЛ ХОЛДІНГ» по постачанню новорічних подарунків).
Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.
Отже, відповідачем не доведено правомірність оскаржуємих податкових повідомлень-рішень, позивач на підтвердження обґрунтованості позовних вимог надав достатньо належних та допустимих доказів, всі наведені апелянтом аргументи не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                            ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року у справі № 200/4574/20-а – залишити без змін.
Повне судове рішення – 12 січня 2021 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 І. В. Сіваченко

Судді                                                                                            А. А. Блохін              
                                                                                                                                                                                                                                                 Т. Г. Гаврищук