П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

Справа №  240/1286/20 
Головуючий у 1-й інстанції:   Лавренчук Ольга Володимирівна  
Суддя-доповідач:  Капустинський М.М. 
25 лютого 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Совгири Д. І.  Франовської К.С. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 21 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в якому просила:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 25.01.2014 по 30.06.2014 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії протиправними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснивши розрахунок, нарахувати та виплатиш ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплата пенсії з а період з 25.01.2014 по 30.06.2014, нарахованої на підставі постанови Народицького районного суду Житомирської області від 19.09.2014 у справі №284/1151/14-а по день фактичної виплата донарахованої частини пенсії.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду з огляду на пропущення позивачкою строку звернення до суду.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила її скасувати та прийняти нове судове рішення, яким направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначила, що нею не пропущено строк для звернення до суду, оскільки в резолютивній частині постанови Народицького районного суду Житомирської області від 19.09.2014 року у справі №284/1151/14-а не було зазначено суми, яку відповідач повинен відшкодувати та розмір яку позивач могла би звірити із розміром фактично отриманої суми. У зв`язку з цим позивачка не могла знати, що її права порушуються, тобто, що розмір виплат на виконання постанови Народицького районного суду Житомирської області від  05.09.2014 року у справі №284/1042/14-а, які були виплачені позивачці 24.07.2019 року, не відповідають вимогам законодавства, а саме Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплата". Більш того, оскільки при виплаті перерахованої пенсії відповідач не надавав позивачці жодного розрахунку, вона не мав можливості дізнатися, що компенсація втрати частини доходів їй виплачена не була.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
За приписами ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За положеннями пунктів 1, 2 та 7 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-III (далі - Закон №2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Статтею 2 Закону № 2050-III вказано, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Згідно зі статтею 3 Закону № 2050-III сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Положенням статті 7 Закону № 2050-III зазначено, що відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.
Відповідно до частин 2 та 3 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Підставою для залишення позовної вимоги слугувало те, що позивач звернувся до суду з пропуском встановленого законом строку звернення до суду та не довів наявності поважних причин пропуску такого строку.
Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно із ст.4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Сума коштів нарахованих ОСОБА_1 на виконання постанови Народицького районного суду Житомирської області від 19.09.2014 року у справі №284/1151/14-а була виплачена позивачці лише 24.07.2019 року.
В той же час, компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати вищезазначеної пенсії виплачена не була.
Позивач звернулася до відповідача за роз`ясненням щодо виплачених їй 24.07.2019 року коштів і вимогою нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Народицького районного суду Житомирської області від 05.09.2014 року у справі №284/1042/14-а.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 10.01.2020 №К-6461 повідомлено позивача про повне виконання постанови Народицького районного суду Житомирської області від 19.11.2014 року у справі №284/1151/14-а, також роз`яснено, однак не надано позивачу жодного роз`яснення причини не виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати, щодо якого позивач зверталася, тобто фактично відповідачем проігноровано звернення позивачки в цій частині.
Разом з цим, матеріали справи не містять розрахунку виплачених 24.07.2019 року позивачці коштів, або інших доказів з яких позивач могла достовірно дізнатись про складові виплачених їй коштів 24.07.2019 року на виконання постанови Народицького районного суду Житомирської області від 19.09.2014 року у справі №284/1151/14-а.
Велика Палата Верховного суду у рішення від 24.12.2020 року у справі №510/1286/16-а зазначила, що визначаючи початок перебігу строку звернення до адміністративного суду, важливо встановити той момент, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення її прав. У спорах, що виникають з органами ПФУ, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу ПФУ відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.
Отже, в цьому випадку початок перебігу строку звернення до адміністративного суду слід пов`язувати з датою отримання листа-відповіді, листа-роз`яснення від органу ПФУ на запит особи про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку.
З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає, що позивач дізналася про порушення своїх прав саме з вказаного листа ГУ ПФУ в Житомирській області від 10.01.2020 року.
Зважаючи на те, що позивач звернулася до суду із даним позовом в лютому 2020 року, тобто в межах строку передбаченого ст.122 КАС України, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про пропуск позивачем вказаного строку.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю підтверджуються встановленими у справі обставинами.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.
Згідно зі ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права при розгляді даної справи, внаслідок чого ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду слід скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.  

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 21 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії скасувати.
Справу направити до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

          
Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Совгира Д. І.    Франовська К.С.