Ухвала                                                               
14 січня 2021 року
м. Київ
справа № 937/5467/20
провадження № 61-18364ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., 
Луспеника Д. Д.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області 
від 22 вересня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду 
від 18 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним права власності на земельну ділянку з моменту укладання договору купівлі-продажу, визнання дійсним договору дарування земельної ділянки, визнання недійсним встановлення постійного земельного сервітуту, відмову у стягненні судових витрат,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом до  ОСОБА_2 , в якому просила: визнати недійсним право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 600 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 на якій розташований житловий будинок площею 25,2 кв.м., 
з моменту укладання договору купівлі-продажу будинку від 10 листопада 2006 року; визнати дійсним договір дарування земельної ділянки площею 600,14 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 25 жовтня 2007 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського нотаріального округу Запорізької області Зубовою А. О., зареєстрований в реєстрі за № 4427; визнати недійсним встановлення постійного земельного сервітуту, а саме права ОСОБА_2 на експлуатацію трубопроводів з газопостачання, водопостачання по земельній ділянці, площею 55,972 кв.м., яка розташована за адресою: 
АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_1 , для можливості експлуатації житлового будинку, який належить ОСОБА_2 , із внесенням плати в розмірі ставки земельного податку, який повинен бути розрахований виходячи із розміру даної земельної ділянки.
Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області 
від 22 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 18 листопада 2020 року, у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним права власності на земельну ділянку з моменту укладання договору купівлі-продажу, визнання дійсним договору дарування земельної ділянки, визнання недійсним встановлення постійного земельного сервітуту, відмову у стягненні судових витрат відмовлено.
07 грудня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 вересня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 18 листопада 2020 року (надійшла до суду 10 грудня 2020 року), вякій просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Ухвалою Верховного Суду від 14 грудня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без руху для усунення недоліків, а саме запропоновано уточнити касаційну скаргу, в якій зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга відповідно до статті 389 ЦПК України. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.   
У наданий судом строк заявник надала до суду матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставами касаційного оскарження рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 вересня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 18 листопада 2020 року заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми                      права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16 (провадження № 12-143гс18);
- суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга ОСОБА_3 подана у передбачений статтею 390 
ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 394, 395, 411 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним права власності на земельну ділянку з моменту укладання договору купівлі-продажу, визнання дійсним договору дарування земельної ділянки, визнання недійсним встановлення постійного земельного сервітуту, відмову у стягненні судових витрат, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 вересня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 18 листопада 2020 року.
Витребувати з Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області вищевказану цивільну справу (№ 937/5467/19).
Надіслати іншим учасникам справи копії касаційних скарг та доданих до них документів, роз`яснити право подати відзив на касаційні скарги, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 15 лютого 2021 року.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                     Г. В. Коломієць
 
       Б. І. Гулько
 
       Д. Д. Луспеник