Ухвала
25 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 373/3768/13-к
провадження № 51-6336ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого          ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 – 
ОСОБА_5 на вирок Яготинського районного суду Київської області від 22 червня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року щодо ОСОБА_6 ,
встановив: 
представник потерпілого ОСОБА_5 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що її слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі має бути зазначено: судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Підстави для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції визначено у ч. 1 ст. 438 КПК. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статями 412–414 КПК.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК,
що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. 
Однак,  представник потерпілого ОСОБА_5 посилаючись у касаційній скарзі на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність судами першої та апеляційної інстанцій, не наводить відповідного обґрунтування щодо незаконності оскаржених судових рішень з підстав, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК, 
з огляду на відповідні положення статей 370, 412, 413 та 419 КПК у їх взаємозв`язку. Натомість, як убачається з касаційної скарги, представник потерпілого вказує на неповноту судового розгляду та не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надаючи їм власну оцінку що відповідно до вимог ст. 438 КПК, не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Також, повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги визначено у ст. 436 КПК. Відповідно до її змісту, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Так, вимоги представника потерпілого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 до суду касаційної інстанції викладені без урахування положень ст. 436 КПК, щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Зокрема, він просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_6 з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, що не узгоджується з повноваженнями касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги.
Крім того, як передбачено у ч. 4 ст. 427 КПК, якщо касаційну скаргу подає представник потерпілого, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження. Такими документами, що підтверджують повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні, згідно з п.1 ч. 3 ст. 58 та ч. 1 ст. 50 КПК, є: свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер, договір із захисником або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Однак, зазначених вимог кримінального процесуального закону представник потерпілого ОСОБА_5 не виконав. До касаційної скарги не долучено документів, що підтверджують повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні.
Наявність вказаних недоліків та відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу
про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги
і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.
Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду
на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги – п`ятнадцять днів із дня її отримання.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
ОСОБА_1 	      ОСОБА_2 	ОСОБА_3 	
Судді: