КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
17 листопада 2020 року                                                                                 м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду                                   Васильєва М.А., 
за участю:
потерпілого                                                                                                   ОСОБА_1 
представника потерпілого                                                                   Щиголя В.В.
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності                                                               ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2020 року, якою 
ОСОБА_2 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого                            ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., на користь держави,
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватим втому, що 21 серпня 2020 року о 19.46 год.., рухаючись по Броварському району, Київської області, керуючи транспортним засобом «Mazda» державний номерний знак НОМЕР_1 , перед розворотом не надав перевагу в русі автомобілю марки «КІА» державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 16.13 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
 
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, прийняти нову постанову, якою визнати винуватим у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 та в порушенні ПДР України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що всупереч положень, передбачених ст. ст. 251, 283 КУпАП, суд безпідставно, необґрунтовано та протиправно відмовився дослідити суттєвий доказ по даній ДТП у формі відео зі встановленого на одному з авто, що взяло участь у даному ДТП, відеореєстраторі.
На переконання апелянта, відео свідчить про помилковість викладених обставин даного ДТП та висновків працівників поліції, що склали протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 277940 від 21 серпня 2020 року.
Апелянт вказує на те, що на відео чітко видно, що ДТП сталося з вини громадянина ОСОБА_3 , який в порушення правил дорожнього руху рухався за межею проїжджої частини даної ділянки дороги та на швидкості, яка позбавляла останнього можливості вчасно зупинитися, щоб уникнути зіткнення чи наїзду. В той час, як у нього ( ОСОБА_2 ) взагалі не було можливості помітити автомобіль ОСОБА_3 , що рухався за колоною з вантажівок.
ОСОБА_2 акцентує увагу на тому, що, у порушення ПДР України, ОСОБА_3 , здійснюючи небезпечний обгін колони автомобілів з правого боку по узбіччю дороги з двома смугами руху в одному напрямку, на перехресті доріг та ближче 100 метрів від пішохідного переходу, несподівано для ОСОБА_2 , перетнув суцільну смугу дорожньої розмітки, що й призвело до вказаного ДТП.
 
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, пояснив, що керував автомобіля «Мазда 6» та здійснював маневр розвороту. З дотриманням ПДР України пропускав всі автомобілі попутного напрямку. Також на дорозі рухались вантажні автомобілі, які призупинились та дозволили йому ( ОСОБА_2 ) завершити маневр розвороту, але раптово з`явився автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по узбіччю, не зважаючи на те, що рух по узбіччю не призначений для здійснення маневру випередження, з врахуванням того,  що ліва крайня смуга була вільна. Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 перетнув суцільну лінії дорожньої розмітки. Автомобіль під його ( ОСОБА_2 ) керуванням повністю зупинився, в той час як ОСОБА_1  продовжив рух, хоча мав можливість уникнути зіткнення, вивернувши кермо автомобіля вправо. На дорозі гальмівний шлях від автомобіля під керуванням ОСОБА_3 відсутній. Яка була швидкість автомобілю під керуванням водія ОСОБА_1 , не зрозуміло.  В напрямку руху автомобіля ОСОБА_1 були попереджувальні дорожні знаки - пішохідний перехід та про те, що здійснюється розворот автомобілів. В його ( ОСОБА_2 ) автомобілі перебувала дружина, яка була в шоковому стані через настання ДТП.  Місці, де трапилась пригода, - небезпечна ділянка дороги. На місці події ОСОБА_1 спілкувався з працівниками поліції. Про що саме розмовляв ОСОБА_1 з працівником поліції, йому ( ОСОБА_2 ) невідомо. Проте, на схемі дорожньо-транспортної пригоди автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , розташований по середині крайньої правої смуги руху, але згідно з  фотознімками, які знаходяться у матеріалах справи, автомобіль під керуванням ОСОБА_3 розташований на узбіччі. Згідно даних, які зазначені на схемі пригоди, ДТП трапилась в крайній правій смузі, але фактично ДТП трапилось на узбіччі в кармані. Він ( ОСОБА_2 ) писав скарги  до УПП у м. Києві щодо неправильного складання схеми місця пригоди працівниками поліції, але відповіді так і не отримав. При цьому, при складанні матеріалів працівниками поліції не враховано, що  автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухався не по рівнозначній дорозі, а -узбіччям.
 
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснив, що керував автомобілем «Кіа» в межах ПДР України. Права смуга руху іде в напрямку с. Велика Димирка,  де він ( ОСОБА_1 ) живе. Перед його автомобілем рухались два великих вантажних автомобілі, які з не зрозумілих для нього причин зупинились, так як аварійна сигналізація не була увімкнена. Приблизно через 50 метрів йому необхідно було повертати праворуч. В крайній лівій смузі рухалося багато автомобілів, і він ( ОСОБА_1 ) вирішив об`їхати  вантажівки по узбіччю. Для здійснення повороту по відстані було приблизно 100 метрів, а поворот знаходився за розворотом. Те, що він перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки при перестроюванні на узбіччя,  то це не заборонено ПДР України. Для руху автомобіля під його керуванням,  вантажні автомобілі були перешкодою, яку він намагався об`їхати. Вантажним автомобілям не обов`язково було надавати дорогу автомобілю під керуванням  ОСОБА_2 . Якщо б він ( ОСОБА_1 ) зупинився або намагався об`їхати перешкоду ліворуч, то міг би створити аварійну ситуацію для інших учасників дорожнього руху. Не доїжджаючи до переднього краю білої вантажівки, він ( ОСОБА_1 ) побачив автомобіль під керування ОСОБА_2 та  застосував екстрене гальмування, але зіткнення не вдалось уникнути. Швидкість руху його ( ОСОБА_1 ) автомобіля становила близько 50 км/год. Він не вивернув кермо вправо, так як все відбулось раптово, не вистачило часу для виконання такого маневру. На момент зіткнення його ( ОСОБА_1 ) автомобіль перебував в попутному напрямку з напрямком руху автомобіля під керуванням ОСОБА_2 .
 
Представник потерпілого - адвокат Щиголь В.В. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснив, що водій під керуванням автомобіля «Мазда» не виконав вимоги п. 16.13 ПДР України. Під час розвороту водій автомобіля «Мазда» не надав переваги в русі всім автомобілям. Що стосується дорожньої розмітки, яку перетнув водій автомобілю «Кіа», то у випадку, якщо суцільна лінія дорожньої розмітки позначає край проїжджої частини і наявне узбіччя, дозволяється її перетинати. Вантажні автомобілі не повинні були надавати перевагу в русі водію транспортного засобу «Мазда», і  для водія авто «Кіа» були перешкодою. Узбіччя дороги було широке, і дозволяло рух автомобіля. Що стосується схеми пригоди, то схема фіксує тільки обставини після зіткнення за наслідками пригоди. Водій ОСОБА_2 під час руху повинен був контролювати свій автомобіль, але водій ОСОБА_2 довірився діям вантажних автомобілів. Водій ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути зіткнення. Що стосується відеозапису, який доданий ОСОБА_2 , то вказаний відеозапис не переглядався в суді першої інстанції, а також відеозапис не ідентифікує автомобілі, і з відеозапису не встановлено, що  зображені на відео авто є саме автомобілі «Кіа» і «Мазда».
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а також додатково надані сторонами у справі докази -  фотокартки, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення часткового, виходячи з наступного.
 
Суд першої інстанції, визнаючи винуватим ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди,  послався на матеріали справи, письмові пояснення учасників ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також пояснення, надані учасниками під час судового розгляду, протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 277940 від 21 серпня 2020 року та схему місця пригоди (ас. 11-12). 
 
Однак, з таким висновком судді погодитися не можна, виходячи з наступного. 
 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
 
Згідно зі ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Проте, місцевим судом при розгляді даної справи вказані вимоги закону дотримані не в повному обсязі, рішення прийняте без ретельної перевірки обставин справи, які мають істотне значення для її вирішення, у постанові судді відсутній аналіз досліджених доказів в їх сукупності та взаємозв`язку. 
 
Так, з матеріалів справи та пояснень учасників дорожньо-транспортної пригоди встановлено, що 21 серпня 2020 року о 19.46 год. в Київській обл., Броварського р-ну                           смт. Велика Димерка, (М-01), відбулось зіткнення між автомобілем «Mazda» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобілем «КІА» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів.
 
 Інші обставини вказаної дорожньо-транспортної пригоди, в судовому засіданні встановити чи спростувати не виявилося можливим, що свідчить про те,  що під час оформлення матеріалів справи працівниками поліції не були належним чином перевірені та встановлені обставини та наслідки ДТП, в т.ч. й не перевірені пояснення водіїв пригоди.
 
З переглянутого в суді апеляційної інстанції відеозапису вбачається  рух автомобілів під керуванням водії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також момент зіткнення автомобілів. Так, згідно з відеозаписом,  ліва крайня смуга вільна, у крайній праві смузі призупинились  дві фури, надаючи можливість  автомобілю під керуванням ОСОБА_5 здійснити розворот. В момент закінчення розвороту на відео з`являється автомобіль  «КІА», який рухається по узбіччю з правого боку від фур. Зіткнення відбувається передньою правою частиною автомобіля «Мазда» з передньою лівою частиною авто «КІА» (ас. 44).
 
 Разом з тим наявна у  матеріалах справи схема ДТП (ас. 2) не відповідає даним, зафіксованим на відеозапису, а також вимогам Розділу VШ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року за № 1395.
 
Так відповідно до Розділу VШ вказаної Інструкції  на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти:
1) ділянка дороги, на якій сталась ДТП;
2) сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів;
3) транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів;
4) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям;
5) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту;
6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів;
7) ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами;
8) ширина тротуарів, узбіччя;
9) розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття;
10) розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття;
11) розташування дорожньої розмітки;
12) розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху;
13) розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду.
В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі.
У випадках, коли для прийняття об`єктивного рішення виникає необхідність для отримання додаткових даних, поліцейський, який оформлює матеріали ДТП, протягом доби передає оформлені матеріали ДТП для подальшого розгляду уповноваженій особі підрозділу поліції, на території обслуговування якого сталася пригода.
 
Сторонами надані до апеляційного суду на цифровому носії фотознімки та відеозапис з місця пригоди, з яких вбачається, що по ходу руху транспортних засобів наявні дорожні знаки, які не зазначені на схемі ДТП. Однак,  наявність вказаних знаків, їх місце розташування мають суттєве значення для вирішення справи по суті.   
Також  розташування транспортних засобів на відеозапису суттєво відрізняється від розташування транспортних засобів,  зображених на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, а, окрім того, на схемі  місця ДТП  відсутні координати місця зіткнення транспортних засобів відносно сталих орієнтирів;  ширина тротуарів, узбіччя; інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини) в разі їх наявності, розташування засобів технічного регулювання дорожнього руху.
Окрім того,  зазначена схема ДТП не відповідає інформації про організацію дорожнього руху в частині нанесення дорожньої розмітки на ділянці дороги, де сталася ДТП, не вказано щодо наявності виїзду на дорогу, на який відстані від сталих предметів він знаходиться. Також на схемі ДТП наявні два цифрових значення - 173 м та 156 м, проте, які відстані ці цифри відображають, зі схеми ДТП не вбачається. Звертає на себе увагу і той факт, що розташування автомобіля «КІА», з врахуванням цифрових значень на схемі, зафіксовано невірно, як і не зрозуміло, яким чином розмітка 1.1 знаходиться поза узбіччям (ас. 2).   
 
Судом першої інстанції вказані обставини не враховані, натомість, вони є істотними для встановлення обставин ДТП, а також відповідальності учасників ДТП.
 
Оскільки встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди є необхідними для прийняття правильного рішення у справі, що позбавлений можливості здійснити суд апеляційної інстанції в силу обмеження виконання ним певних процесуальних дій згідно КУпАП, слід дійти висновку про необхідність направлення матеріалів для додаткової перевірки до Управління патрульної поліції в м. Києві, а тому постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про направлення матеріалів справи для проведення додаткової перевірки. 
 
Під час додаткової перевірки на виконання вимог ст. 245 КУпАП необхідно всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, зокрема: встановити обставини дорожньо-транспортної пригоди з установленням її механізму за участю обох учасників ДТП,  визначити осіб, які припустилися порушень Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталася дана пригода, та в чому вони полягають, провести інші передбачені законом дії для встановлення обставин, за яких відбулася дорожньо-транспортна пригода, у тому числі, в разі необхідності, провести експертні дослідження на підтвердження чи спростування доводів усіх учасників пригоди і їх пояснень зі складанням під час перевірки відповідних процесуальних документів, після чого, за наявності до того підстав, направити матеріали на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. 
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, - 
П О С Т А Н О В И Л А : 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 - задовольнити частково.
 
Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2020 року, щодо ОСОБА_2 , який визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - скасувати.
 
Матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП направити до УПП у м. Києві для дооформлення. 
 
Постанова оскарженню не підлягає.

                Суддя
Київського апеляційного суду                                                                                                      М.А. Васильєва