КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД   

Справа  359/557/18                                                              Головуючий у І-й інстанції  - Муранова - Лесів І.В.
апеляційне провадження № 22-ц/824/5325/2021                               Доповідач Заришняк Г.М.

П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
18 березня 2021 рокуКиївський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого - Заришняк Г.М.
Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.
при секретарі -  Діденко А.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2020 року в справі за заявою відповідача ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2018 року по цивільній справі №359/557/18 за позовом 5-го Пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг, 3% річних та інфляційних втрат,-
 
                                                  В С Т А Н О В И В :
 
В вересні 2020 року  ОСОБА_1 звернувся  в суд із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2018 року в цивільній справі №359/557/18, яким  було частково задоволено позов та  стягнуто з ОСОБА_1 на користь 5 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 3 776 гривень 87 копійок, 3% річних від простроченої суми в розмірі 295 гривень та суму інфляції за час прострочення в розмірі 2 794 гривень 26 копійок, а також витрати на оплату судового збору в розмірі 1 442 гривень 19 копійок.
В обґрунтування такої заяви зазначав про те, що постановою Київського апеляційного суду від 22.01.2019р. рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.09.2018р. в частині стягнення судового збору з позивача на користь 5 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області у розмірі 1 442 грн. 19 коп. - скасовано. Судовий збір у розмірі 1442  гривні 19 копійок, сплачений позивачем компенсовано  за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.04.2019р. касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.09.2018р. в незміненій після апеляційного перегляду частині та постанову Київського апеляційного суду від 22.01.2019 р. залишено без змін.
Посилаючись на вимоги ст.ст. 423, 425 ЦПК України вказував, що про нововиявлені обставини заявнику стало відомо 01.07.2020р., та що 07.07.2020р. він подав до Київського апеляційного суду заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Однак, ухвалою суду апеляційної інстанції від 01.09.2020 р. його заяву було повернуто без розгляду, з тих підстав, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами необхідно подавати до суду першої інстанції, який ухвалив рішення. Посилаючись на те, що вказані обставини зумовили причини пропуску строку для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, просив поновити  такий строк, а також переглянути судове рішення від 20 вересня 2018 року за нововиявленими обставинами.
Вказував, що у відповідності  до ч. 1 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» заявник має право, зокрема на такі пільги: 100-процентну знижку плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю) (пункт 4); 100-процентну знижку плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання (пункт 5).
 01.07.2020 р. з листа № 11-2712 Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради від 01.07.2020р., за підписом  начальника Даниленко Л.В., надісланого на його, заявника, запит, ОСОБА_1   стало відомо, що за  період 2015-2018 роки нарахування пільг балансоутримувачем 5 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області за адресою: АДРЕСА_1 до управління не подавалось, відповідно управлінням соціального захисту населення за цей період не проводилось відшкодування витрат за надані послуги пільговим категоріям громадян, зокрема і заявнику,  за рахунок субвенції з державного бюджету 5 ДПРЗ за вище вказаною адресою.
Заявник вказував, що аналіз зазначеного листа свідчить, що 5 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області не надавав житлово-комунальних послуг за період 2015-2018 роки, а відповідно й не звертався до УСЗН за відшкодуванням витрат за надані послуги пільговим категоріям громадян за рахунок субвенції з державного бюджету. Вказане свідчить, що  відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004р. № 1875-ІУ (в редакції чинній на час виникнення правовідносин), ч.1 ст. 8 Господарського кодексу України 5 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області не є суб`єктом господарювання - надавачем житлово-комунальних та комунальних послуг, які є результатом господарської діяльності.
Крім того, заявнику також стало відомо, що згідно кошторису на 2015-2018 роки кошти на капітальний ремонт, реконструкцію житлового фонду (приміщень), управління багатоквартирним будинком 5 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області не виділялось, що також підтверджує, що 5 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області не є надавачем житлово-комунальних та комунальних послуг.
Вважав, що судом не було  з`ясовано  та обставина, чи є 5 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області суб`єктом господарювання - надавачем житлово-комунальних та комунальних послуг, які є результатом господарської діяльності, а якщо так, то яким  доказами вказане підтверджується. Без з`ясування вказаних обставин, провадження буде розглянуто не всебічно та не повно і, як наслідок, рішення може бути таким, що не відповідає вимогам Закону та фактичним обставинам справи (а.с.54-59 т.2).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2020 року в задоволені заяви було відмовлено.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить  ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким переглянути за нововиявленими обставинами рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2018 року, скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог по  суті справи.
Учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причину своєї неявки суд не сповістили.  5-тий Пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області правом  подачі відзиву на апеляційну скаргу  не скористався.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення  суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Частиною 2 вказаної норми закону визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:  переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Відповідно до правової позиці, висловленої Верховним Судом   28 серпня 2019 року  при розгляді справи  №419/3259/12 нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
При цьому неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. 
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
З  матеріалів справи слідує, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2018 року позов 5 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь 5 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСУ з надзвичайних ситуацій у Київській області заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 3776,87 грн., 3 % річних від простроченої суми у розмірі 295 грн. та суму інфляції за час прострочення у розмірі 2 794,26 грн. У задоволенні позову в іншій частині -  відмовлено. 
Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь  позивача витрати на оплату судового збору у розмірі 1 442,19 грн. (а.с.126-129 т.1).
Постановою Київського апеляційного суду від 22 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2018 року в частині стягнення зі ОСОБА_1 судового збору скасовано. Судовий збір у розмірі 1442,19 грн., сплачений 5 Державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області, компенсовано за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а.с.180-184 т.1).
Постановою Верховного Суду від 17 квітня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення,  рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2018 року в незміненій після апеляційного перегляду частині та постанову Київського апеляційного суду від 22 січня 2019 року залишено без змін.
Обгрунтовуючи  свою заяву про  перегляд рішення суду за нововиявленими  обставинами, заявник вказував на те, що  він проживає у квартирі АДРЕСА_1 , та що згідно рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради народних депутатів від 05.02.91 № 18/2 кімнати з НОМЕР_1 затверджено як сімейний гуртожиток, квартири з НОМЕР_2 як службові в будинку пожежної охорони. Вказував, що розглядаючи справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання позивачем житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги згідно з існуючими тарифами.  Позивач   є органом державної влади та не є суб`єктом господарювання, а тому не може займатись господарською діяльністю, тому відсутні правові підстави для надання ним житлово-комунальних послуг.  Позивач   не звертався до Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради для відшкодування витрат за рахунок субвенції з державного бюджету за надані відповідачу житлово-комунальні послуги, хоча нарахування здійснювалось з урахуванням пільг, передбачених частиною 1 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», які поширюються на відповідача, що підтверджується розміром розрахунків квартплати та електропостачання.
Судом  встановлено, що 5-й Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області є балансоутримувачем будинку, в якому проживає ОСОБА_1 , та надає останньому послуги з постачання електричної енергії, утримання будинку та прибудинкової території, але відповідач належним чином не виконує своїх обов`язків зі сплати за надані позивачем житлово-комунальні послуги.
  ДПРЗ ГУ ДСНС у Київській області щороку укладає з ПрАТ «Київобленерго» договори про закупівлю товарів за державні кошти (а.с.42-43, 114-115), на підставі яких ПрАТ «Київобленерго» безперебійно постачає електричну енергію до всіх без виключення приміщень будівлі по АДРЕСА_1 . Позивач також уклав з КП «ВУКГ» договір (а.с.109-110), на підставі якого КП «ВУКГ» регулярно вивозить тверді побутові відходи з території, розташованої за цією ж адресою. Крім того, 5 ДПРЗ ГУ ДСНС у Київській області самостійно утримує будівлю та прибудинкову територію по АДРЕСА_1 .
Крім того, судом першої інстанції при розгляді даного позову про стягнення з відповідача заборгованості за надані житлово-комунальні послуги досліджувалися доводи  відповідача  ОСОБА_1 про відсутність у позивача правових підстав для надання ним житлово-комунальних послуг. Суд прийшов до висновку, що 5-й Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області є балансоутримувачем будинку, в якому проживає відповідач, що підтверджується довідкою начальника 5 ДПРЗ ГУ ДСНС у Київській області №369 від 26 грудня 2017 року (а.с.35), а також копією листа директора департаменту моніторингу, прогнозування та інформаційних технологій ФДМУ №10-15-21340 від 13 листопада 2017 року (а.с.71-73).
Предметом судового розгляду були й доводи відповідача ОСОБА_1 про те, що  позивач не врахував у квитанціях про оплату житлово-комунальних послуг та у розрахунку заборгованості того, що він на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має статус особи з інвалідністю внаслідок війни, у зв`язку з чим має 100-проценту знижку плати за користування житлом та комунальними послугами.
Як видно з Постанови Верховного Суду від 17 квітня 2019 року при розгляді касаційної скарги відповідача ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції та на постанову Київського апеляційного суду у даній справі, вказані доводи відповідача були предметом розгляду і суду касаційної інстанції. При цьому Верховним Судомбуло встановлено, що ОСОБА_1 не дав судам доказів, що він звертався до 5 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області із заявою про наявність у нього відповідних пільг зі сплати житлово-комунальних послуг, а його доводи про те, що позивач знає про наявність у нього таких пільг побудовано виключно на його припущеннях, що заборонено частиною шостою ст.81 ЦПК України.
Таким чином, обставини, викладені в заяві відповідача не є нововияленими, а фактично зводяться до   переоцінки доказів, оцінених судами у процесі розгляду справи, що у відповідності до вимог  ч.2 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2018 року у даній цивільній справі.
Постановлена судом ухвала відповідає вимогам норм процесуального права й не може бути скасована з підстав, приведених в апеляційній скарзі.
Доводи апеляційної скарги про те, що  судом першої інстанції не було  визначено те, чи являється  позивач 5 ДПРЗ ГУ ДСНС у Київській області суб`єктом господарювання - надавачем  житлово-комунальних послуг та комунальних послуг, які є результатом господарської діяльності, і якщо так, то якими доказами вказане підтверджується, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду, оскільки  вказаним обставинам  дана оцінка в рішенні Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2018 року, постанові Київського апеляційного суду від 22 січня 2019 року  та в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у даній справі. 
 Посилання в апеляційній скарзі на  рішення Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року (заява № 29979/04) «Рисовський проти України» щодо принципу «належного урядування» та необхідності державним органам виправляти «помилки», не заслуговують на увагу, так як у цьому випадку жодних порушень прав ОСОБА_1 не відбулося, оскільки пільги, передбачені положеннями Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», надаються тільки після відповідного звернення особи, що є його обов`язком, однак, як було встановлено судовими рішеннями   ОСОБА_1  не звертався до 5-го  Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайнихситуацій у Київській області про надання йому вказаних пільг, тому у діях останнього відсутні порушення прав відповідача чи «помилки».
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність  постановлення судового рішення.
Керуючись   ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний  суд, -
 
П О С Т А Н О В  И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає  законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом 30 днів. 

 
Головуючий 
 
  Судді: