Справа № 466/3617/20                                Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В. 
Провадження № 22-ц/811/2891/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 
Категорія: 39

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 березня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої: Крайник Н.П.
суддів: Ванівського О.М., Мельничук О.Я.

розглянувши в м. Львові в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 14 липня 2020 року у справі за позовом акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:

       25.05.2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з неї на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 27.01.2016 року у розмірі 53 205, 23 гривень та судові витрати.
       В обгрунтування позовних вимог покликалося на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.01.2016 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді початкового встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що зазначений у довідці Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, у розмірі 700.00 гривень. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 9 000,00 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила свою згоду на те, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які розміщені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між неюм та банком договір про надання банківських послуг, а також на те, що вона була повністю проінформована про умови кредитування і вони були надані їй для ознайомлення у письмовій формі. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6 Договору, за якими кредитний ліміт може бути змінений за рішенням та ініціативою банку.
       У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 04.05.2020 року має заборгованість у розмірі 52 205 гривень 23 копійки, яка складається з 29 576 гривень 02 копійки - заборгованість за тілом кредиту; 10 630 гривень 12 копійок - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 9 989 гривень 32 копійки заборгованість за пенею, 500 гривень 00 копійок штрафу (фіксована частина) 2 509 гривень 77 копійок (процентна складова). Просить винести рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 на їх користь згадану вище заборгованість у розмірі 53 205 гривень 23 копійки та судові витрати.
       Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитом у розмірі 29 576,02 грн. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
       Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог оскаржило АТ КБ «Приватбанк».
       Вважає його в частині відмови у задоволенні позовних вимог незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.        
       Зазначає, що, вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції не врахував, що у даній справі договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався, не визнавався недійсним, як і не оспорювалося відповідачем укладення, чи не укладення кредитного договору, тому вказані обставини свідчать про його згоду з усіма умовами цього договору. Під час підписання анкети-заяви 27.01.2016 року відповідач ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, щодо умов кредитування. Таким чином, відповідач приєднався до запропонованої Банком пропозиції. Отже, відсутність підпису відповідача на відповідних Тарифах, Умовах та правилах не свідчить про неукладеність договору, оскільки суть договору приєднання полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може лише приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них.
       В даному випадку відповідач, підписуючи анкету-заяву та користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості висловив свою згоду з формою договору та його умовами. Підписанням анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, відповідач погодився з умовами та правилами надання банком послуг, які разом з цією заявою, зразками підписів складають змішаний договір банківського рахунку і кредитного договору. Приєднання до умов та правил надання банківських послуг є укладенням договору з банком. Виписка про рух коштів, яка була надана до суду разом із позовною зайвою, в порушення вимог процесуального закону не досліджена судом першої інстанції. Зазначає, що основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є звернення наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх користування, і ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів. Встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, суд першої інстанції не мав підстав для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків по кредиту.
       Просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.
       Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.        
       Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
       Згідно ч.1,ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
       Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
       Згідно ст. 634цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 
       Встановлено, що 27.01.2016 ОСОБА_1 підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку уклала кредитний договір б/з, згідно якого отримала кредит в сумі 700 грн. Факт звернення відповідача до банку підтверджується наданою позивачем копією анкети-заяви і копією паспорта на її ім`я (а.с.29, 85).
Разом із позовною заявою, крім згаданих копій анкети-заяви і паспорта на ім`я ОСОБА_1 , позивач подав до суду такі документи: розрахунок заборгованості станом на 30.09.2019 та 04.05.2020 року (а.с.10-17), виписку за договором б/н станом на 05.05.2020 року (а.с.18-26), довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 (а.с.27), довідку про надання кредитної картки (а.с.28), анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.29), Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.30), Витяг із Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.31-82 зворот), який не містить підпису відповідача про ознайомлення саме з цією редакцією Умов та правил. Повну версію Умов, Правил і Тарифів надання банківських послуг розміщена на сайті банку https://privatbank.ua.
       Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість станом на 04.05.2020 року становить 53 205 гривень 23 копійки, яка складається з 29 576 гривень 02 копійки - заборгованість за кредитом; 10 630 гривень 12 копійок – заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 9 989 гривень 32 копійки заборгованість за пенею, 500 гривень 00 копійок штрафу (фіксована частина) 2 509 гривень 77 копійок (процентна                 Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ «Пиватбанк» та стягуючи з відповідача в користь банку заборгоаність за договором б/н від 27.01.2016 року в розмірі 29 576,02 гривень, що становить заборгованість за тілом кредиту, районний суд виходив з того, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 , АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Укладений між сторонами кредитний договір від 27.01.2016 року у виді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті,позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
       З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю.
       Як вбачається з матеріалів справи, такі не містять доказів того, що підписана відповідачем анкета-заява підтверджує ознайомлення відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг ПриватБанку, зокрема з тими умовами, що стосуються права банку на підвищення відсоткової ставки за кредитом, збільшення кредитного ліміту, сплату пені та штрафів за невиконання зобов`язання за укладеним з ним кредитним договором. Крім того, у анкеті-заяві не зазначено, в якій саме редакції були чинними Умови та Правила 
       Про те, що звертаючись до суду із позовом про стягнення коштів за договорами приєднання, банк повинен довести як факт надання кредитних коштів відповідачу (у готівковій або безготівковій формі), так і факт видачі відповідного платіжно-кредитного інструменту (платіжної картки), неодноразово висловлювався Верховний Суд у своїх постановах, оскільки без з`ясування зазначених обставин неможливо перевірити розмір боргу, процентів та штрафних санкцій. Таку правову позицію викладено у постановах від 06.06.2018 справа № 364/594/17, від 10.05.2018 справа № 357/16301/15-ц, від 03.04.2019 справа № 221/5089/16-ц.
       Позивач не довів того, що саме з тими Тарифами та Умовами, які долучені відповідачем до матеріалів позовної заяви, ознайомився і погодився відповідач при укладенні договору, шляхом підписання заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку. 
       За відсутності ж підпису позичальника на Умовах і Правилах, які регулюють порядок нарахування та розмір відсотків  за кредитним договором, та відповідальність позичальника за неналежне виконання зобов`язання, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити, чи на момент отримання відповідачем кредитних коштів вказані документи містили наведені банком у позовній заяві умови, зокрема, щодо можливості одностороннього збільшення кредитного ліміту, розміру та порядку нарахування процентів за користування кредитними коштами та неустойки (пені, штрафів).А роздруківки Умов та Правил, Тарифів із сайту банку не можуть бути належними доказами, оскільки такі повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. 
       У цьому випадку також не підлягають застосуванню правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» до моменту звернення до суду із вказаним позовом. 
       За таких обставин, без надання доказів про ознайомлення відповідача саме з тими Умовами і Правилами банківських послуг, на підставі яких розрахована заборгованість відповідача за кредитним договором, відсутність у анкеті-заяві умов договору щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору.
       Отже, твердження позивача, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань є безпідставними.
       Враховуючи, що умови договорів приєднання розробляються банком, то саме банк має підтвердити, що на час проведення розрахунку заборгованості за кредитним договором діяли саме ті умови, які діяли на час укладення що на час укладення відповідного договору діяли саме ті умови, на підставі яких. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. такі повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у
       Анкета-заява підписана  ОСОБА_1  не містить жодної інформації про те, за отриманням яких саме послуг звернувся до банку відповідач. У цьому документі зазначено, що відповідач згідна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.
       Тому, враховуючи, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором розрахована банком з врахуванням положень, передбачених Умовами та Правилами надання банківських послуг, яких відповідач не підписувала, суд підставно стягнув з неї в користь Банку заборгованість по договоруб/н від 27.01.2016 року в розмірі 29 576,02 грн, що становить непогашене тіло кредиту.
       Позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в розмірі 10 630 гривень 12 копійок; 9 989 гривень 32 копійки заборгованості за пенею, 500 гривень 00 копійок штрафу (фіксованої частини) та 2 509 гривень 77 копійок (процентної складової) до задоволення не підлягають, оскільки такі не передбачені укладеним між сторонами договором, а передбачені Умовами та Правилами надання банківських послуг, яких відповідач не підписувала.
       Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.
       Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено 01 березня 2021 року.
       
       Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» залишити без задоволення.
       Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 14 липня 2020 року залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
       Повний текст постанови складено 01 березня 2021 року.

Головуючий:         Крайник Н.П. 

Судді:                Ванівський О.М.

                                                                                Мельничук О.Я.