ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року 
м. Київ
справа №1.380.2019.000262
адміністративне провадження №К/9901/32436/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Рибачука А.І.,
суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю
розглянувши у порядку попереднього розгляду в суді касаційної інстанції адміністративну справу № 1.380.2019.000262
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2019, ухвалену судом у складі колегії суддів: головуючого судді Запотічного І.І., суддів: Довгої О.І., Матковської З.М.
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. 17.01.2019 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови в перерахунку йому пенсії з урахуванням 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ;
- зобов`язати відповідача здійснити йому перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII) з урахуванням 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, тобто 61 процент відповідних сум грошового забезпечення.
2. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що у зв`язку з внесенням змін Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23.12.2015 № 900-VIII (далі - Закон № 900-VIII) до статті 63 Закону №2262-XII у нього виникло право на перерахунок пенсії з 01.01.2016 у розмірі 55 відсотків грошового забезпечення на підставі статті 13 Закону № 2262-XII та статті 77 Закону України «Про національну поліцію», оскільки його звільнено через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби.
3. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 задоволено адміністративний позов.
Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу з урахуванням 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
Зобов`язано відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 за вислугою років відповідно до Закону № 2262-XII з урахуванням                                  5 процентів відповідних сум грошового забезпечення, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, тобто 61 процент відповідних сум грошового забезпечення.
4. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2019 скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.
5. Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції 21.11.2019 позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
6. Протоколом розподілу справи від 21.11.2019 визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: ОСОБА_2.- головуючий суддя, судді: Єзеров А.А.,                     Чиркін С.М.
7. Верховний Суд ухвалою від 05.12.2019 відкрив касаційне провадження та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.
8. Розпорядженням в.о. заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 24.04.2020 № 658/0/78-20 призначено повторний автоматизований розподіл цієї судової справи між суддями у зв`язку з ухваленням Вищою радою правосуддя рішення від 09.04.2020 № 923/0/15-20 «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у зв`язку з поданням заяви про відставку».  
9. Протоколом розподілу справи від 27.04.2020 визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: Рибачук А.І.- головуючий суддя, судді: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.
10. Ухвалою судді Верховного Суду від 28.04.2020 прийнято зазначену касаційну скаргу до провадження.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
11. Судами попередніх інстанцій встановлено, що наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 28.09.2015 №680/ос підполковника міліції ОСОБА_1 , заступника начальника міського відділу - начальника міліції громадської безпеки Трускавецького міського відділу ГУ МВС звільнено у запас Збройних Сил України за пунктом 64 "б" (через хворобу), вислуга років на день звільнення становила 22 роки 00 місяців 28 днів. Підставою прийняття наказу стало, зокрема, свідоцтво про хворобу, видане ВЛК ГУМВС у Львівській області від 21.09.2015 №417.
Позивач з 30.09.2015 перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII у розмірі 56 процентів грошового забезпечення.
23.11.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії зазначивши, що пенсія у 2015 році призначена йому у розмірі 56 % грошового забезпечення, а з 01.01.2016 (у зв`язку з внесенням змін Законом №900-VIII до статті 63 Закону №2262-XII) у нього виникло право на включення додатково до розрахунку пенсії 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення у зв`язку із звільненням зі служби за станом здоров`я, а тому просив здійснити перерахунок та виплату пенсії в розмірі 61% грошового забезпечення з 01.01.2016.
За результатами розгляду вказаної заяви відповідач листом від 22.12.2018 №4953/М-20/07-05-06 повідомив ОСОБА_1 , що відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону №2262-XII позивачу призначена пенсія у розмірі 56 процентів грошового забезпечення ( за вислугу 20 років - 50 процентів та  за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення). В свою чергу, в силу вимог статті 13 Закону №2262-XII право на призначення пенсії у розмірі 55 процентів грошового забезпечення мають особи звільнені у відставку за віком або за станом здоров`я, оскільки позивач звільнений у запас через хворобу, а не у відставку, до нього вказана норма не підлягає застосуванню.
Не погоджуючись з вказаною відмовою в перерахунку пенсії позивач звернувся з даним позовом до суду.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ  
12. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» у ОСОБА_1 виникло право на перерахунок пенсії у розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення (з урахуванням 5 процентів, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ). Відтак, враховуючи вислугу років 22 роки 00 місяців 28 днів, пенсія позивача повинна складати: 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення у відповідності до пункту «а» частини першої статті 13 Закону №2262-XII та 3 проценти за кожний рік вислуги понад                  20 років, а відтак пенсія позивача повинна складати 61 процент суми грошового забезпечення.
13. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції виходив з того, що зміни до статті 13 Закону                    № 2262 - XII внесено згідно із Законом № 580-VIII та застосовуються до осіб, звільнених зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», а відтак необхідною обставиною, з існуванням якої законодавець пов`язує наявність у особи права на призначення пенсії у розмірі                        55 процентів відповідних сум грошового забезпечення, є звільнення у відставку за віком або за станом здоров`я на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». Зважаючи на те, що позивач в Національній поліції службу не проходив, положення статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» до нього застосовуватись не можуть.
IV ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
14. Касаційна скарга позивача обґрунтована посиланням на помилковість висновків суду апеляційної інстанції зважаючи на те, що статтею 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII визначено, що  звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку. Позивач вказує, що відповідно до свідоцтва про хворобу від 21.09.2015 №417, виданого ВЛК ГУ МВС України в Львівській області, його визнано непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним у воєнний час. А тому, на переконання позивача, зважаючи на те, що на час виникнення спірних правовідносин воєнний стан в Україні не введено, він є таким який не придатний до військової служби, що свідчить про розповсюдження на нього положень пункту «а» частини першої статті 13 Закону №2262-XII та статті 77 Закону України «Про національну поліцію» як на такого, який звільнений за станом здоров`я.
15. Відповідач надіслав на адресу суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу позивача, в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін, з посиланням на її необґрунтованість, зважаючи на те, що позивача звільнено зі служби не у відставку, а у запас у зв`язку з хворобою, що свідчить про відсутність у нього права на призначення пенсії у розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення, яка призначається звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я.       
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
16. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 КАС України).
17. Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанції, Суд дійшов таких висновків.
18. Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 1-2 цього Закону, незалежно від віку в разі, якщо вони мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше, за винятком осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону.
19. Пунктом "а" частини першої статті 13 Закону №2262-XII (в редакції на час призначення пенсії позивачу) визначено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років -                 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
20. Згідно з частиною першою статті 26 Закону №2232-XII (в редакції на час виникнення спірних відносин) звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.
21. Відповідно до пункту 62 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 №114 (в редакції чинній на момент призначення пенсії, далі - Положення №114) звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться: а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).
22. Згідно з пунктом «б» статті 64 Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.
   23. Відповідно до пункту «б» статті 65 Положення № 114 особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби за рішенням військово-лікарської комісії, винесеним до звільнення особи із служби.
24. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що звільнення зі служби в запас і у відставку є різними формами звільнення та пов`язані з настанням різних обставин.
Звільнення у запас через хворобу здійснюється у випадку недосягнення особою віку, встановленого Законом № 2232-XII для перебування у запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я непридатні до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатні 2-го ступеня). Натомість звільнення у відставку через хворобу здійснюється щодо осіб, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).
25. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивача звільнено у запас Збройних сил України за пунктом 64 "б" (через хворобу) з 29.09.2015 згідно з наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 28.09.2015 № 680/о/с.
26. На момент призначення пенсії позивачу (30.09.2015) пункту «а» частини першої статті 13 Закону № 2262-XII діяв в редакції Закону від 04.02.1994 № 3946-12, за змістом якої пенсії за вислугу років військовослужбовцям призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-XII, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 відсотків, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. За кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
27. Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що розмір 55 відсотків грошового забезпечення при обрахуванні пенсії застосовується для осіб, які звільнені      у відставку за віком або за станом здоров`я. Позивачу, який звільнений в запас, вірно встановлено пенсію у розмірі 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення та додатково за кожний рік вислуги понад 20 років -                            3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
28. Крім того, за правилами статті 63 Закону № 2262-XII (у редакції Закону від 23.12.2015 № 900-VIII) пенсії перераховують у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.
29. Водночас з 01.01.2016 не відбулось підвищення чи ведення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» внесено зміни в пункт «а» статті 13 Закону № 2262-XII та розширено коло осіб, яким призначається пенсія на підставі пункту «а» частини першої статті 13 цього Закону за рахунок осіб, звільнених зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".
30. Як встановлено у справі, що розглядається, позивач звільнений у запас Збройних сил за пунктом 64 "б" (через хворобу ) 29.09.2015, службу в поліції не проходив, а отже, норма статті 13, яка набрала чинності з 07.11.2015 на позивача не розповсюджується.
31. Таким чином передбачені   статтею 63 Закону №2262-XII   підстави для перерахунку раніше призначених пенсій не настали.      
32. За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що рішення суду апеляційної інстанції у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в ньому повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи  касаційної скарги їх не спростовують.
33. Відповідно до статті 350 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом № 460-IX) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 350, 354, 355, 356,                         359 КАС України, Суд -  
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2019 у справі №1.380.2019.000262 - залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
А.І. Рибачук
Л.Л. Мороз
А.Ю. Бучик,
Судді Верховного Суду