Постанова
Іменем України                            
 
14 січня 2021 року
м. Київ
 
справа № 824/130/20
провадження № 61-16346ав20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., 
Крата В. І.,
 
за участю секретаря судового засідання Боднара Р. В.,
 
учасники справи (сторони третейського спору):
відповідач у третейському спорі - ОСОБА_1 ,
позивач у третейському спорі - ОСОБА_2 ,
 
за участю: 
відповідача у третейському спорі ОСОБА_1 ,
представника позивача у третейському спорі ОСОБА_3 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Верховного Суду у місті Києві справу за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація» від 29 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 жовтня 
2020 року, постановлену у складі судді Гаращенка Д. Р.,  
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
 
Короткий зміст вимог заяви
 
У червні 2020 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.
 
Позовні вимоги мотивовано тим, що 16 березня 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 позику в сумі 2 000,00 доларів США та зобов`язався повернути таку ж саму суму грошей протягом двох місяців, але в будь-якому разі не пізніше 16 травня 2020 року.
 
Станом на 12 червня 2020 року кошти не повернуто.
 
ОСОБА_2 просив третейський суд стягнути із ОСОБА_1 :
            2 000,00 доларів США - заборгованість за договором позики;
            4,44 доларів США - 3 % річних;
            судові витрати: реєстраційний збір у розмірі 150,00 грн, третейський збір у розмірі 3 175,28 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 26 600,00 грн.
 
Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація» від 29 липня 2020 року у справі № 1206/20 задоволено позов ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 2 000.00 доларів США - заборгованості за договором позики; 4,44 доларів США - 3 % річних; 
26 600,00 грн - витрат на професійну правничу допомогу; 150,00 грн - реєстраційного збору; 3 175,28 грн - третейського збору.
 
10 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Київського апеляційного суду із заявою про скасування вказаного рішення третейського суду.
 
Заява мотивована тим, що у Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація» не було повноважень розглядати спір, який виник між ним і ОСОБА_2 .
 
Пояснював це тим, що ухвалами Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація» від 19 червня 2020 року призначено ОСОБА_4 третейським суддею для розгляду справи № 1206/20 та призначено зазначену справу до розгляду.
 
24 червня 2020 року він звернувся з заявою про відвід судді ОСОБА_4, який є головою вказаного третейського суду, посилаючись на те, що під час укладення договору позики, на підставі якого з нього стягнуто борг, 
ОСОБА_4 діяв як представник позивача, а тому він не може брати участь у розгляді справи.
 
Ухвалою Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація» від 30 червня 2020 року заяву про відвід задоволено, припинено повноваження судді третейського суду ОСОБА_4 у справі 
№ 1206/20. 
 
09 липня 2020 року він подав до третейського суду заяву про неможливість погодження кандидатури третейського судді та припинення розгляду справи третейським судом, мотивовану тим, що відповідно Регламенту Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація» більшість питань організації діяльності суду, призначення третейських суддів, вирішує його голова - ОСОБА_4 , що виключає можливість неупередженого розгляду справи.
 
Ухвалою Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація» від 10 липня 2020 року відмовлено у задоволенні його заяви про припинення розгляду справи № 1206/20, призначено Коржука І. О. третейським суддею для розгляду справи.
 
20 липня 2020 року він подав заяву про відвід судді Коржука І. О. від розгляду справи № 1206/20, посилаючись на те, що останній був призначений головою третейського суду ОСОБА_9 , який заінтересований у розгляді цієї справи.
 
Ухвалою Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація» від 20 липня 2020 року, постановленою головою цього суду ОСОБА_4 , відмовлено у задоволенні його заяви про відвід судді    Коржука І. О.
 
29 липня 2020 року він подав відзив і заяву про виклик свідків для з`ясування природи виниклих між сторонами правовідносин. Однак зазначені відзив і заява не були враховані третейським судом. Крім того, зазначене рішення третейського суду не містить жодного обґрунтування щодо відповідності витрат послуг адвоката вимогам співмірності та обсягу послуг, матеріали справи не містять доказів їх понесення позивачем, як того вимагає частини третя статті 137 ЦПК України.
 
На переконання заявника, вищевказані обставини свідчать про незабезпечення третейським судом неупередженого та об`єктивного розгляду справи, що є підставою для скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація» від 29 липня 2020 року.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року заяву 
ОСОБА_7 про скасування Рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація» від 29 липня 2020 року залишено без задоволення.
 
Рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація» від 29 липня 2020 року залишено без змін.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що рішення третейського суду ухвалено з дотриманням вимог Закону України «Про третейські суди» та Регламенту Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація», а тому підстав, передбачених статтею 458 ЦПК України, для його скасування немає. Суд першої інстанції відхилив доводи заявника, що спір, який виник між сторонами стосовно позики не підпадає під дію третейської угоди та вказав про недоведеність заявником того факту, що між сторонами було укладено договір про надання послуг, а не договір позики. Договір позики не оспорений та на час розгляду спору був дійсним. Заявник не довів, що ОСОБА_4 був представником ОСОБА_2 при укладені договору позики.  
  
Аргументи учасників справи
 
05 листопада 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду апеляційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року, постановлену ним як судом першої інстанції, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу апеляційного суду та Рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація» від 29 липня 2020 року.
 
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що третейським судом порушені правила розгляду справи, зокрема склад суду не відповідав вимогам статей 16-19 Закону України «Про третейські суди». Розгляд справи здійснено третейським суддею, якому було заявлено відвід, що відповідно до пункту 5 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація» унеможливлює його участь у розгляді справи та потребує обрання сторонами (призначення головою суду) нового складу третейського суду. Згідно з пунктом 5 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація» незалежно від заперечень сторони третейський суддя, якому заявлений відвід, не може брати участь у справі. Склад, повторно призначеного третейського суду у складі судді Коржука І. О., не відповідав вимогам закону, що є підставою для скасування рішення третейського суду. Третейським судом не розглянуто його заяви про виклик свідків, не перевірено аргументи про удаваність договору позики та представництво інтересів позивача головою Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація» ОСОБА_4 при оформлення документів на купівлю нерухомості. Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що розмір судових витрат при розгляді третейського спору не відповідає засадам співмірності та обсягу наданих послуг.
 
У грудні 2020 року ОСОБА_2 через представника ОСОБА_8 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін, судові витрати покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу.
 
Відзив мотивований тим, що ОСОБА_1 двічі подавав заяви про відвід третейських суддів: ОСОБА_4 (з підстав того, що під час укладання договору позики від 16 березня 2020 року ОСОБА_4 діяв як представник позивача) та Коржука І. О. (у зв`язку з неможливістю забезпечення третейський судом неупередженого та об`єктивного розгляду справи, оскільки більшість питань організації діяльності третейського суду, в тому числі і призначення третейських суддів, вирішує його голова - ОСОБА_9 ), а також заяву про припинення розгляду справи третейським судом. Вказані дії вчинені відповідачем з метою унеможливлення розгляду справи та уникнення відповідальності за договором позики. Ураховуючи, що третейський спір розглянутий повноважним третейським судом та підстав для відводу судді Коржука І. О. не було, суд першої інстанції зробив обгрунтований висновок про залишення без задоволення заяви про скасування рішення третейського суду.
 
Короткий зміст ухвал суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 26 листопада 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі № 824/130/20; у задоволенні клопотання 
ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація» від 29 липня 2020 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку відмовлено.
 
Ухвалою Верховного Суду від 15 грудня 2020 року закінчено підготовчі дії за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року у справі № 824/130/20 та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 14 січня 2021 року о 11:00 годині за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 28 з повідомленням учасників справи.
 
Короткий зміст аргументів сторін
 
У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що підтримує вимоги апеляційної скарги та просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції.
 
У судовому засіданні представник ОСОБА_2 зазначив, що Київський апеляційний суд розглянув заяву про скасування рішення третейського суду з додержанням норм процесуального права, та визнав, що заперечень щодо відводу третейського судді Коржука І. О., заявленого ОСОБА_1 , не подавав.
 
Позиція Верховного Суду
 
У частині другій статті 24, частині другій статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та наявні в справі матеріали, колегія суддів приймає доводи апеляційної скарги з таких мотивів.
 
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній матеріалами й додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Верховним Судом встановлено, що у пункті 8 укладеного 16 березня 2020 року між ОСОБА_2 (позикодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) договору позики міститься третейське застереження про передачу вирішення спірних питань до Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація» у відповідності з його Регламентом.
 
12 червня 2020 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики прийнято до провадження постійно діючим третейським судом при Асоціації «Українська правнича фундація».
 
24 червня 2020 року ОСОБА_1 подав заяву про відвід третейського судді 
ОСОБА_4, який є головою вказаного третейського суду, мотивовану тим, що під час укладення договору позики, ОСОБА_4 діяв як представник позивача.
 
Ухвалою Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація» від 30 червня 2020 року заяву про відвід задоволено, припинено повноваження судді третейського суду ОСОБА_4 у справі 
№ 1206/20. Сторонам надано строк до 10 липня 2020 року для погодження кандидатури судді третейського суду згідно списку суддів постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація».
 
09 липня 2020 року ОСОБА_1 подав до третейського суду заяву про неможливість погодження кандидатури третейського судді та припинення розгляду справи третейським судом, посилаючись на те, що більшість питань організації діяльності суду, призначення третейських суддів, вирішує його 
голова - ОСОБА_9 , що виключає можливість неупередженого розгляду справи.
 
Ухвалою Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація» від 10 липня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про припинення розгляду справи № 1206/20, призначено 
Коржука І. О. третейським суддею для розгляду справи. 
 
20 липня 2020 року ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Коржука І. О., обгрунтовану тим, що Коржук І. О. був призначений головою третейського суду ОСОБА_4 , який заінтересований у розгляді цієї справи.
 
Ухвалою Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація» від 20 липня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Коржука І. О.
 
Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація» від 29 липня 2020 року задоволено позов ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 2 000.00 доларів США - заборгованості за договором позики; 4,44 доларів США - 3 % річних; 26 600,00 грн - витрат на професійну правничу допомогу; 150,00 грн - реєстраційного збору; 3 175,28 грн - третейського збору.
 
У частині третій статті 51 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: 1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.
 
Згідно з частинами першою-другою статті 458 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо: 1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.
 
Тлумачення статті 51 Закону України «Про третейські суди», статті 458 ЦПК України свідчить, що у них передбачено виключний перелік підстав для скасування рішення третейського суду і тягар доведення наявності зазначених підстав покладається на сторону, яка звертається із заявою про скасування рішення третейського суду.
 
При зверненні із заявою про скасування рішення третейського суду
ОСОБА_1 посилався на порушення Регламенту Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація» та Закону України «Про третейські суди» під час вирішення питання про відвід третейського судді Коржука І. О., оскільки у разі відводу, за відсутності заперечень іншої сторони щодо заявленого відводу, третейський суддя є відведеним з дня подання стороною заяви про його відвід, незалежно від заперечень сторони третейський суддя не може брати участь у справі, тобто, передбачено автоматичне припинення повноважень третейського судді у разі заявленому йому відводу стороною третейського спору.
 
У частинах четвертій-сьомій статті 20 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що процедура відводу третейського судді у постійно діючому третейському суді визначається регламентом третейського суду з додержанням вимог цього Закону. Якщо в третейській угоді або у регламенті третейського суду не визначена процедура відводу третейського судді, то письмова мотивована заява про відвід третейського судді має бути подана стороною протягом трьох днів після того, як цій стороні стали відомі обставини, які є підставою для відводу третейського судді відповідно до цього Закону. У разі пропуску встановленого строку питання про прийняття заяви про відвід третейського судді вирішується головою третейського суду залежно від причин пропуску строку, якщо інше не передбачено регламентом третейського суду. Заява сторони про відвід подається третейському судді третейського суду для вирішення конкретного спору, кандидатура якого відводиться, або голові постійно діючого третейського суду. За відсутності заперечень іншої сторони щодо заявленого відводу третейський суддя є відведеним з дня подання стороною заяви про його відвід.
 
Відповідно до абзаців 5-6 пункту 5 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація» заява сторони про відвід подається Голові Третейського суду. За відсутності заперечень іншої сторони щодо заявленого відводу, третейський суддя є відведеним з дня подання стороною заяви про його відвід. Якщо інша сторона не погоджується з відводом третейського судді, вона має право протягом трьох днів подати Голові Третейського суду свої мотивовані заперечення. В цьому випадку питання про відвід вирішується Головою Третейського суду спільно з іншими третейськими суддями, обраними (призначеними) у справі, протягом п`яти днів з моменту отримання заяви сторони, рішення яких є обов`язковим для сторін. 
 
Відповідно до матеріалів справи у задоволені заяви ОСОБА_1 від 20 липня 
2020 року про відвід третейського судді Коржука І. О. ухвалою Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація» від 20 липня 2020 року було відмовлено (а. с. 30).
 
Аналіз змісту цієї ухвали свідчить, що ОСОБА_2 заперечень щодо заявленого ОСОБА_1 відводу судді третейського суду Коржука І. О. не подавав. Відсутність заперечень щодо відводу додатково підтверджується і поясненнями представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , наданими у судовому засіданні під час апеляційного розгляду.
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21 листопада 2018 року у справу № 978/1743/18 зазначено: «…як встановлено апеляційним господарським судом, представником відповідача 03.08.2018р. було подано до Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Господарський арбітраж» заяву про відвід судді та заяву про відсутність у третейського суду компетенції стосовно переданого на його вирішення спору. Вказані заяви були відхилені в оспорюваному рішенні третейського суду від 10.08.2018р. у зв`язку з необґрунтованістю, відсутністю підстав для відводу передбачених ст. 19 Закону України «Про третейські суди» та наявністю компетенції третейського суду. Посилання скаржника на те, що представником позивача було висловлено категоричну та аргументовану незгоду із заявленим відводом не підтверджуються матеріалами третейської справи, в яких відсутні заперечення ТОВ «Український дистрибуційний центр» з приводу заявленого відводу третейському судді Джепі Г. В., а тому відповідно до ст. 20 Закону України «Про третейські суди» третейський суддя Джепа Г.В. є відведеним з дня подання стороною заяви про його відвід. Крім того, посилання скаржника на те, що заяву про відвід судді відповідачем було подано більш, ніж через два місяці з моменту початку третейського розгляду, не спростовує порушення третейським судом порядку розгляду такої заяви, оскільки відповідно до ст. 20 Закону України «Про третейські суди» у разі пропуску встановленого строку питання про прийняття заяви про відвід третейського судді вирішується головою третейського суду залежно від причин пропуску строку, якщо інше не передбачено регламентом третейського суду. Крім того, в порушення ч. 5 ст. 27 Закону України «Про третейські суди» третейський суд не виніс мотивовану ухвалу з питань наявності чи відсутності компетенції, а обмежився лише посиланням в рішенні на необґрунтованість доводів заявника. Таким чином, склад третейського суду, яким прийнято рішення у справі №01-12/18, не відповідав вимогам закону, що є достатньою підставою для скасування такого рішення на підставі п. 4 ч. 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди» та п. 4 ч. 2 ст. 350 ГПК України». 
 
Оскільки у матеріалах третейської справи відсутні заперечення ОСОБА_2 з приводу заявленого відводу третейському судді Коржуку І. О., то згідно частини сьомої статті 20 Закону України «Про третейські суди» третейський суддя 
Джепа Г. В. є відведеним з дня подання стороною заяви про його відвід.».
 
Аналогічний за змістом висновок про те, що відсутність заперечень іншої сторони щодо заявленого відводу судді третейського суду є підставою вважати такого суддю відведеним з дня подання стороною заяви про його відвід, міститься у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20 листопада 2018 року у справі № 978/1742/18 та від 21 листопада 2018 року у справі № 978/1652/18.
 
При розгляді заяви суд першої інстанції не врахував, що позивач у третейському спорі не висловив заперечень щодо заявленого відводу третейського судді Коржука О. І., про що свідчить зміст ухвали Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація» від 20 липня 2020 року та пояснення представника ОСОБА_2 , у зв`язку з чим третейський суддя 
Коржук О. І. вважався відведеним з дня подання ОСОБА_1 заяви про його відвід. 
 
Таким чином, склад Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація», яким прийнято рішення від 29 липня 
2020 року, не відповідав вимогам закону, що є достатньою підставою для скасування такого рішення на підставі пункту 4 частини третьої статті 51 Закону України «Про третейські суди» та пункту 4 частини другої статті 458 ЦПК України. 
 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
 
Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
 
Враховуючи недодержання апеляційним судом норм процесуального права, оскаржена ухвала апеляційного суду та рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація» від 29 липня 2020 року підлягають скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про скасування оскарженого рішення третейського суду.
 
З огляду на задоволення апеляційної скарги з ОСОБА_2 на користь 
ОСОБА_1 належить стягнути судовий збір у розмірі 1 050,40 грн (за подання заяви про скасування рішення третейського суду в розмірі 420,40 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 630,00 грн).
 
Керуючись статтями 24, 259, 268, 351, 367, 368, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
 
Ухвалу Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
 
Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення постійно діючого третейського суду задовольнити.
 
Скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Українська правнича фундація» від 29 липня 2020 року у справі № 1206/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.
 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 050,40 грн.
 
З моменту прийняття постанови Верховного Суду ухвала Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року втрачає законну силу.
 
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Повний текст постанови Верховного Суду складено 18 січня 2021 року.
 
Судді                                                                                      М. М. Русинчук
 
                                                                                              Н. О. Антоненко
 
                                                                                              В. І. Крат