ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 січня 2021 року 	м. Дніпро	справа № П/811/884/15	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,     
  
          розглянувши в порядку письмового провадження  в місті Дніпро  апеляційну скаргу ОСОБА_1   
на ухвалу  Кіровоградського окружного адміністративного суду   від 03.11.2020   року, (суддя суду першої інстанції Притула К.М.), прийняту без виклику сторін в м. Кропивницькому, в адміністративній справі №811/884/15 за позовом ОСОБА_1 до  Державної фіскальної служби України, Кіровоградської митниці ДФС, Міністерства юстиції України   про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - 
ВСТАНОВИВ:
          Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.
          Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення заяви позивача, шляхом заміни сторони виконавчого провадження Державної фіскальної служби України, Кіровоградської митниці ДФС на Державну митну службу.
          Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з часу завершення заходів з утворення Державної митної служби України, зазначений орган розпочав здійснювати повноваження та виконувати функції держави у сфері реалізації митної політики, а Державна фіскальна служба України навпаки зазначені владні функції втратила. Відтак, у межах спірних відносин Держмитслужба України та Дніпровська митниця Держмитслужби є правонаступником Державної фіскальної служби України та Кіровоградської митниці ДФС відповідно, які мають виконувати рішення щодо поновлення позивача на посаді з об`ємом повноважень, що існували на дату звільнення, та виплати грошових коштів (середнього заробітку з час вимушеного прогулу). Також, позивач зазначає, що станом на даний час Кіровоградська митниця ДФС припинена як юридична особа, що безумовно свідчить про наявність підстав для заміни сторони виконавчого провадження. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає частковому задоволенню  з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду    від 01 жовтня 2020 року      позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Кіровоградської митниці ДФС, Міністерства юстиції України задоволено частково:
- визнано  протиправним і скасовано    наказ Міндоходів і зборів України від 12 березня 2015 року №145-о «Про звільнення ОСОБА_1  з посади заступника начальника Кіровоградської митниці Міндоходів - начальника управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями»;
- зобов`язано    Державну фіскальну службу України поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Кіровоградської митниці ДФС - начальника управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями (тобто на рівнозначній посаді в структурі Кіровоградської митниці ДФС як правонаступника Міністерства доходів і зборів України);
- стягнуто    з Кіровоградської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13 березня 2015 року по 01 жовтня 2020 року у сумі 839822,44 грн.;
-    допущено до негайного    виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1     на посаді заступника начальника Кіровоградської митниці - начальника управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями ДФС з 13.03.2015 року та стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу в межах сум стягнення за один місяць.
12 жовтня 2020 року позивачем отримано виконавчі листи у даній справі, які подані до виконання, зокрема, до Головного управління Державної казначейської служби України в Кіровоградській області.
ОСОБА_1 від Головного управління Державної казначейської служби України в Кіровоградській області отримано лист від 15.10.2020 року, в якому, серед іншого, зазначено, що з 01.01.2020 року у зв`язку з організацією митниць ДФС, Держмитслужбою припинено фінансування митниць ДФС, в тому числі і Кіровоградської митниці ДФС по всіх кодах економічної класифікації видатків та закрито рахунки. Всі права та обов`язки Кіровоградської митниці ДФС щодо фінансування перейшли до правонаступника Дніпровської митниці Держмитслужби, яка обслуговується в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області. Станом на 01.01.2020 року такий клієнт, як Кіровоградська митниця ДФС відсутній в мережі розпорядників та одержувачів бюджетних коштів. У зв`язку з наведеним, позивачу рекомендовано звернутись до суду з заявою про заміну боржника по виконавчому провадженню. 
21 жовтня 2020 року ОСОБА_1     звернувся до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником: Кіровоградську митницю ДФС на Дніпровську Митницю Державної митної служби. Обґрунтовуючи вказану заяву, позивач вказує, що Кіровоградська митниця реорганізована в Дніпровську Митницю ДМС.
17.11.2020 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України внесено запис про припинення юридичної особи - Кіровоградської митниці ДФС. 
03.11.2020 року ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження. 
          Вирішуючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження та відмовляючи у її задоволенні суд першої інстанції виходив з того, що станом на час розгляду даної заяви Кіровоградська митниця ДФС не припинена, відтак в силу приписів ст. 379 КАС України відсутніми є підстави для заміни сторони виконавчого провадження у справі.
          Суд апеляційної інстанції вирішуючи питання про заміну сторони виконавчого провадження виходить із наступного.
          Згідно з частиною першою      статті 129-1 Конституції України      судове рішення є обов`язковим до виконання.
У      статті 1 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження"      (далі - Закон №1404-VIII) виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені      Конституцією України, цим      Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього      Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього      Закону      підлягають примусовому виконанню.
Згідно із частиною першою та другою      статті 15 Закону № 1404-VIII      сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.
Відповідно до абзацу першого частини п`ятої      статті 15 Закону № 1404-VIII      у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
За приписами ч. 1 ст. 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
З наведеного нормативного визначення слідує, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішення законної сили або за інших умов, встановлених законом. Сторони судового провадження на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За      законом      на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. При цьому, законодавством встановлено головну умову, за якої тягар боржника може бути перекладено на іншу особу - це вибуття сторони виконавчого провадження.
          Так, постановою № 1200 (зі змінами і доповненнями, внесеними згідно з      постановою Кабінету Міністрів України від 25 вересня 2019 року № 846) утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.
Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.
Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення  Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до      Кримінального процесуального кодексу України      (пункт 2 Постанови № 1200).
Відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2019 р. № 858 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби»  Кіровоградська митниця Державної фіскальної служби реорганізується в Дніпровську митницю Держмитслужби.
Згідно наказу Державної фіскальної служби України від 25.11.2019 № 30-рг розпочато процедуру реорганізації митниць ДФС. Відповідно з 01.01.2020, у зв`язку з реорганізацією митниць ДФС, Держмитслужбою припинено фінансування митниць ДФС, в тому числі і Кіровоградської митниці ДФС по всіх кодах економічної класифікації видатків. Всі права та обов`язки Кіровоградської митниці щодо фінансових питань перейшли до правонаступника -Дніпровської митниці Держмитслужби.
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридична особа Кіровоградська митниця ДФС припинена 17.11.2020 року.
У відповідності до ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до      єдиного державного реєстру      запису про її припинення.
          Відповідно до п. 7 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів, затвердженого постановою КМУ №1074 від 20.10.2011 року, Майнові права та обов`язки органів виконавчої влади у разі їх злиття, приєднання або перетворення переходять правонаступникові на підставі передавального акта, а у разі їх поділу - згідно з розподільчим балансом.
У разі ліквідації органу виконавчої влади складається ліквідаційний баланс.
Отже, з огляду на те, що з 17.11.2020 року Кіровоградську митницю ДФС припинено як юридичну особу, вона вибула із виконавчого провадження як сторона боржника. Правонаступником Кіровоградської митниці ДФС є Дніпровська митниця Держмитслужби в силу приписів постанов КМУ №1200 та №858, відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що достатніми є підстави для заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що станом на час прийняття ухвали суду першої інстанції  - 03.11.2020 року, Кіровоградську митницю ДФС не було припинено, відтак, судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не допущено порушення приписів ст. 379 КАС України.
При цьому, суд зазначає, що  станом на час розгляду справи судом апеляційної інстанції через припинення Кіровоградської митниці  позивач позбавлений можливості отримати судовий захист у вигляді повного та своєчасного виконання рішення суду, зокрема, в частині його негайного виконання в межах стягнення сум середнього заробітку за один місяць.
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що кожна особа, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.
Відповідно до  статті 370 КАС України  судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Згідно     положення статті 1 Конвенції, Статті 1 Додаткового протоколу до    Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод    (Париж, 20.III.1952) що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, положення Статті 14 Конвенції якою визначено, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.
У рішенні у справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик їх помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Також зазначено, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен накладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Відтак, з урахуванням вищевикладеного, з огляду на значний термін, протягом якого триває розгляд справи за позовною заявою ОСОБА_1 ,  та з огляду на те, що обставини, які зумовлюють неможливість виконання рішення суду виникли з причин незалежних від позивача,  а також з метою забезпечення реалізації ефективного судового захисту прав та інтересів позивача, з метою уникнення додаткових звернень позивача до суду із позовними або іншими заявами,  суд вважає за можливе скасувати ухвалу суду першої інстанції від 03.11.2020 року та задовольнити заяву позивача про заміну сторони виконавчого провадження.
          З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвалу суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову про задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження Кіровоградської митниці ДФС на її правонаступника Дніпровську митницю Держмитслужби.
          При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що вимоги апеляційної скарги про заміну Кіровоградської митниці ДФС, Державної митної служби на Державну митну службу задоволенню не підлягають, оскільки як свідчать матеріали справи ОСОБА_1 до суду першої інстанції не звертався із заявою про заміну сторони виконавчого провадження із вимогами такого змісту, в свою чергу, при розгляді апеляційної скарги суд  не може виходити за межі вимог заяви про заміну сторони виконавчого провадження, що були предметом розгляду справи судом першої інстанції. 
          Керуючись ст. ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ: 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково. 
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду   від 03.11.2020   року в адміністративній справі №811/844/15 - скасувати та прийняти нову постанову.
Задовольнити заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.
Замінити боржника по виконавчому провадженню за виконавчим листом в  адміністративній справі №П/811/884/15, виданого на підставі Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.10.2020 року, Кіровоградську митницю ДФС на її правонаступника Дніпровську митницю Державної митної служби. 
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.
          Постанова в повному обсязі складена 29.01.2021 року. 
   
Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай