ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/2787/20          Суддя (судді) суду 1-ї інст.: 
          О.А. Рідзель

ПОСТАНОВА
Іменем України

11 січня 2021 року          м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді          Сорочка Є.О.,
суддів           Єгорової Н.М., 
          Коротких А.Ю.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Ломовате" на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Ломовате" до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, третя особа - державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Черкаській області Мокренчук Юлія Борисівна про визнання протиправним та скасування припису та визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №251-ДК/0116Пр/03/01/-20 від 26.06.2020;
- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області в частині складання повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу №251-ДК/0065ШК/11/01/-20 від 26.06.2020.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 зупинено провадження у справі до часу набрання законної сили рішенням Господарського суду Черкаської області за наслідками розгляду справи №925/808/20.
Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції вказав про те, що рішення за наслідками розгляду справи №925/808/20 щодо визнання укладеним договору оренди землі безпосередньо впливає на вирішення спору, що розглядається у справі №580/2787/20.
Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що підстави для зупинення провадження у справі відсутні.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
За змістом частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно частини першої статті 12 КАС адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 236 КАС суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Ця підстава виникає в процесі тоді, коли постановлення рішення можливо після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для цієї справи, в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.
Зупинення провадження з підстав, передбачених цією нормою, допускається лише тоді, коли розглядати справу далі неможливо, тобто коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що без яких неможливе встановлення та оцінка певних обставин (фактів).
Як вірно встановлено судом першої інстанції, предметом спору у даній справі є скасування прийнятого відповідачем припису та визнання протиправними його дій щодо складання повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок. Наведений припис (дії) прийнятий (вчинені) за результатами перевірки, у ході якої встановлено самовільне зайняття позивачем земельних ділянок.
Однією із підстав позову, позивач вказує на своє переважне право на продовження строку дії договору оренди земельної ділянки та посилається на те, що відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку не є достатньою підставою для кваліфікації її зайняття як самовільного, оскільки суди мають надати оцінку наявність підстав для отримання таких документів, причин їх відсутності, наявність в особи права на їх отримання та вжиття цією особою відповідних дій.
Питання продовження терміну дії договору оренди спірних ділянок є предметом спору у справі №925/808/20 за позовом СТОВ «Ломовате» до Сагунівської сільської ради, у якому позивачем заявлені вимоги про:
- визнання поновленим договору оренди землі від 13.09.2010, який зареєстровано у Черкаському міськрайонному відділі районної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 13.09.2010 за №041079602001 стосовно земельних ділянок з наступними кадастровими номерами: 7124985500:02:002:0497; 7124985500:02:004:0712; 7124985500:02:003:0024; 7124985500:02:003:0023; 7124985500:02:003:0499; 7124985500:02:003:0022; 7124985500:02:001:0273; 7124985500:02:001:0274; 7124985500:02:001:0270; 7124985500:02:001:0268;
- визнання укладеним між Сагунівською сільською радою та СТОВ «Ломовате» додаткову угоду №2 про продовження терміну дії договору оренди землі (зареєстрованого у Черкаському міськрайонному відділі районної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 13.09.2010 за №041079602001) в редакції СТОВ «Ломовате».
Оскільки адміністративний суд не має компетенції надавати оцінку приватно-правовому, господарському спору щодо реалізації особою права оренди земельної ділянки, продовження строку дії відповідного договору, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неможливість об`єктивного встановлення у даній справі обставин, які є предметом спору у справі №925/808/20.
Посилання в апеляційній скарзі на можливість встановлення обставин, які покладені в основу інших підстав позову (наявність процедурних порушень, використання земельних ділянок у період чинного договору оренди, права позивача на плоди, продукцію із земельних ділянок тощо), не впливає на висновок суду щодо неможливості оцінки адміністративним судом у даній справі обставин, які є предметом спору у справі №925/808/20.
Таким чином, оскільки при вирішенні даного спору, адміністративний суд має надати оцінку використанню позивачем земельних ділянок без наявності діючих правовстановлюючих документів, обставини чого покладені в основу оскаржуваного припису та дій, а також заперечуються позивачем у позові, то колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про зупинення провадження до набрання чинності судовим рішенням у справі №925/808/20.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись статтями 34, 243, 311, 312, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Ломовате" залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної  скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя          Є.О. Сорочко

Суддя          Н.М. Єгорова

Суддя          А.Ю. Коротких