КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ЄУНС №372/2238/20                                                             Постанова винесена суддею Висоцькою Г.В.
Справа № 33/824/4604/2020                                                               
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
20 листопада 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
            на постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 13 жовтня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно нього за ст. 124 КУпАП 
 
в с т а н о в и в:
 
Постановою судді Обухівського районного суду Київської області від 13 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
 
Як встановив суддя місцевого суду, ОСОБА_1 04 липня 2020 року близько 06 год 10 хв на автодорозі Н-01 Деремезна 7+500, керуючи автомобілем Fiat, державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, не обрав безпечну швидкість, не обрав безпечний інтервал, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з іншим автомобілем ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 . В результаті ДТП пошкоджено транспортні засоби та завдано матеріальної шкоди. 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. п. 2.3. (б), 12.1, 13.1, 11.3 ПДР України, скоївши тим самим правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення вимог процесуального закону, неповноту з`ясування усіх фактичних обставин справи, просить скасувати постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 13 жовтня 2020 року та прийняти нову, якою справу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
За доводами апелянта суд не виконав вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП, обґрунтував висновки про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого                                    ст. 124 КУпАП, письмовими доказами, які складені з грубим порушенням вимог чинних законодавчих та нормативно-правових актів і не можуть бути достатніми та допустимими. При цьому взяв до уваги виключно пояснення водія ОСОБА_2 , не спростувавши його ( ОСОБА_1 ) доводів щодо дотримання вимог ПДР України. Отже за відсутності доказів його вини у вчиненні правопорушення, вважає, що провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
В цьому аспекті ОСОБА_1 звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення від 22 серпня 2019 року не відповідає вимогам КУпАП, а саме, зазначена в протоколі суть адміністративного правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки ним в повній мірі була врахована дорожня обстановка та обрано безпечний інтервал руху, на зустрічну смугу він не виїжджав, а ДТП сталася внаслідок порушення ПДР України водієм ОСОБА_2 , що призвело до виїзду автомобіля останнього на зустрічну смугу руху та зіткнення з транспортним засобом Fiat. Такі обставини ДТП підтверджуються наявними в матеріалах справи фотознімками з місця ДТП, проте суд не дав їм належної оцінки. До того ж, в протоколі немає даних свідка, який був присутній на місці ДТП, що позбавило його ( ОСОБА_1 ) можливості звернутися до суду з клопотанням про допит свідка.
Крім того, як зазначає апелянт, схема ДТП не відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція). Зокрема, в ній не зазначено кількість учасників ДТП та які саме пункти ПДР України було порушено. 
 
В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином сповіщеним про час і місце розгляду справи, не прибув, направив клопотання про розгляд справи без його участі, підтримавши апеляційну скаргу, а тому його неявка, з огляду на положення ч. ч. 5, 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному перегляду постанови судді місцевого суду.
 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апелянта на обґрунтування апеляційного прохання, доходжу висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
 
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст. ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. 
 
Зазначені вимоги закону при розгляді даної справи суддя місцевого суду в цілому дотримав, оскільки достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні в ній докази і, всупереч твердженням апелянта, дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
 
Так, згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.
 
Висновок судді місцевого суду в постанові про винуватість ОСОБА_1 у порушенні пунктів п.п. 2.3. (б), 12.1, 13.1, 11.3 ПДР України, що призвело до зіткнення транспортних засобів Fiat, державний номерний знак НОМЕР_1 та ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 , та їх пошкодження ґрунтується на даних, які містяться: 
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 224354 від 06 липня 2020 року, складеному уповноваженою на те особою з дотриманням вимог                                  ст. 256 КУпАП. При цьому суть адміністративного правопорушення в протоколі викладена відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП, а незгода особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з фактичними обставинами правопорушення не тягне за собою визнання протоколу недопустимим доказом  (а.с. 1); 
 
- у схемі ДТП, яка містить необхідну та достатню інформацію для оцінки дорожньої обстановки, в умовах якої відбулося контактування між автомобілями, зокрема на схемі, серед іншого, відображено організацію дорожнього руху на ділянці дороги, де відбулося зіткнення; напрямок руху транспортних засобів безпосередньо перед зіткненням; кінцеве положення транспортних засобів; гальмівний шлях, що залишився від автомобіля                   ОСОБА_2 довжиною 8,9 метрів, який повністю знаходиться на смузі за його напрямком руху на відстані приблизно 1.1 метра від передніх коліс та 0.4 метри від задніх коліс до роздільної смуги руху; характер та локалізацію механічних пошкоджень автомобілів.  
Крім того, після складання згаданої схеми учасники ДТП, у тому числі і ОСОБА_1 , підписали її без будь-яких зауважень, тобто вона не містить відомостей, які б не відповідали встановленим на місці події, а певні недоліки схеми, на які звертає увагу ОСОБА_1 , не тягнуть за собою визнання цього доказу недопустимим (а.с.2);
- у письмових поясненнях ОСОБА_2 щодо механізму ДТП, який зазначив, що о 06 год 10 хв рухався зі сторони автодороги Н-01 в напрямку с. Германівка. За декілька метрів до повороту на с. Германівка помітив, як водій автомобіля Fiat, державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався в зустрічному напрямку, різко змінив напрямок руху та виїхав на його смугу руху. Він ( ОСОБА_2 ) у свою чергу застосував екстрене гальмування, проте зіткнення не вдалося уникнути, так як була мала відстань між автомобілями. В даному ДТП автомобілі отримали ушкодження (а.с. 4).
 
Оскільки наведені докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено суддею місцевого суду в обґрунтування висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. 
Разом з цим, наведені докази, в тому числі наявна у схемі ДТП слідова інформація (гальмівний шлях), яка доводить ту обставину, що водій ОСОБА_2 не змінював напрямок руху, спростовують твердження ОСОБА_1 про інший механізм ДТП та порушення ПДР України водієм ОСОБА_2 . Отже суддя місцевого суду обґрунтовано не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що водій автомобіля ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, змінив напрямок руху та виїхав на його смугу руху, в результаті чого сталося зіткнення. 
 
Доводи апелянта про неповноту судового розгляду є непереконливими, оскільки у судовому засіданні були дослідженні всі письмові докази по справі та детально допитані учасники ДТП з приводу механізму її розвитку. При цьому надані ОСОБА_1 в суді світлини з місця ДТП, де зафіксовано локалізацію та механічні пошкодження автомобіля Fiat, жодним чином не спростовують тих фактичних обставин, які були встановлені суддею під час розгляду справи.
 
Враховуючи наведене, вважаю, що суддя місцевого суду, вирішуючи справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , повною мірою дотримався вимог                ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, правильно встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Крім того, врахувавши, що подія правопорушення відбулася 04 липня 2020 року, а відповідно до ст. 38 КУпАП в справах про адміністративні правопорушення, підвідомчих суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня вчинення правопорушення, і лише при триваючому правопорушенні - не пізніше ніж через три місяці з дня його виявлення, суддя місцевого суду обґрунтовано закрив провадження в справі відповідно до положень п. 7 ст. 247 КУпАП.
 
Зважаючи на те, що під час апеляційного перегляду постанови судді Обухівського районного суду Київської області від 13 жовтня 2020 року не встановлено правових підстав для її скасування та закриття провадження в справі згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, як про це просить ОСОБА_1 , апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
 
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,
 
                                                                        П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 13 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв?язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення - без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
            Суддя Київського апеляційного суду                                           О.П.Павленко