УХВАЛА

11 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 300/2667/20
адміністративне провадження № К/9901/3519/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі – Суд):
судді-доповідача – Радишевської О.Р.,
суддів – Кашпур   О.В., Уханенка С.А.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 січня 2021 року в справі №300/2667/2020 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди,  
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі –  ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 жовтня                2020 року позовну заяву залишено без руху на підставі частини першої статті 169, частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), оскільки вона не відповідала вимогам частин третьої, шостої    статті 161 цього Кодексу; надано десятиденний строк для усунення її недоліків шляхом надіслання: квитанції про сплату судового збору або належних документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних підстав для поновлення такого строку та доказів на підтвердження причин його пропуску.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 жовтня              2020 року визнано неповажними причини пропуску    ОСОБА_1    строку звернення до адміністративного суду   із позовом; позовну заяву    повернуто позивачеві.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 січня 2021 року мотивувальну частину ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року замінено на такий зміст: «За змістом пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк» та «Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 169» замінено на такий зміст: «За змістом пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу» та «Керуючись пунктом 9 частини четвертої статті 169, частиною другою статті 123»:
– у решті ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року залишено без змін. 
28 січня 2021 року до Верховного Суду надіслано касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 жовтня                   2020 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 січня 2021 року в справі №300/2667/2020.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Частиною третьою статті 333 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Предметом касаційного оскарження у цій справі є ухвала суду першої інстанції про повернення заяви та прийнята за результатом її апеляційного перегляду постанова суду апеляційної інстанції.
За такого правового регулювання та обставин справи оскарження рішень судів попередніх інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Отож законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень із питань повернення заяви позивачеві (заявникові), поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування єдиної правозастосовної практики.
Водночас аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовної практики з питань застосування відповідних норм права, а тому підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою                ОСОБА_1 відсутні.
Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від  30 жовтня 2020 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 січня 2021 року в справі №300/2667/2020.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                           О.В. Кашпур
                                                                                                      С.А. Уханенко