Постанова
Іменем  України
 
18 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 758/4532/18
 
провадження № 61-17388 св 20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В.,                    Луспеника Д. Д., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
представник позивача - ОСОБА_2 ,
відповідачі: державне підприємство «Сетам», Подільський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, приватне підприємство «ТА-Експерт-Сервіс», ОСОБА_3 , 
треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт-капітал», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на рішення Подільського районного суду              м. Києва від 07 травня 2019 року у складі судді Войтенко Т. В. та постанову Київського апеляційного суду від 09 січня 2020 року у складі колегії суддів: Писаної Т. О., Голуб С. А., Журби С. О.,
ВСТАНОВИВ:
1.                 Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2018 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного підприємства «Сетам» (далі - ДП «Сетам»), Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, приватного підприємства «ТА-Експерт-Сервіс» (далі - ПП «ТА-Експерт-Сервіс»), ОСОБА_3 , треті особи: товариство          з обмеженою відповідальністю «Вердикт-капітал» (далі - ТОВ «Вердикт-капітал»), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання результатів прилюдних торгів недійсними, визнання правочинів недійсними.
Позовна заява мотивована тим, що 01 серпня 2008 року між ним та відкритим акціонерним товариством «Родовід банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Родовід банк» (далі - ПАТ «Родовід банк»), було укладено кредитний договір, за умовами якого він отримав кредит                               у розмірі 400 000 грн, зі сплатою відсотків, строком до 01 серпня 2013 року. 
На забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором 01 серпня 2008 року між банком та ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір, за умовами якого ОСОБА_4 передала в іпотеку банку належну             їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 . 
Рішенням апеляційного суду м. Києва від 03 липня 2014 року у справі                № 758/9287/13-ц апеляційну скаргу ПАТ «Родовід банк» задоволено, заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 14 лютого 2014 року скасовано. Позов ПАТ «Родовід банк» задоволено. У рахунок погашення його заборгованості за кредитним договором від 01 серпня 2008 року у розмірі 674 366,92 грн звернуто стягнення на належну на праві власності                   ОСОБА_4 однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки згідно з іпотечним договором від 01 серпня 2008 року, шляхом продажу квартири на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з початковою ціною продажу предмета іпотеки встановленої на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, але не нижчою за 90 відсотків вартості предмета іпотеки, визначеної шляхом його оцінки. Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
08 травня 2015 року Подільським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 758/9287/13-ц на примусове виконання вищевказаного рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, квартиру, яка на праві власності належить ОСОБА_4 22 червня 2015 року ПАТ «Родовід банк» подало до відділу державної виконавчої служби заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа              від 08 травня 2015 року № 758/9287/13-ц. 27 жовтня 2015 року постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження № 49078293 з примусового виконання виконавчого листа № 758/9287/13-ц.
28 березня 2017 року державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, описано та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
Згідно з протоколом від 12 січня 2018 року № 310938 про проведення електронних торгів, відбулися торги, проведені Київської філією ДП «Сетам»              з реалізації предмета іпотеки - однокімнатної квартири АДРЕСА_2 . 
22 лютого 2018 року державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві складено акт про реалізацію предмета іпотеки               у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 01 серпня 2008 року, згідно із яким переможцем торгів визнано                 ОСОБА_3 , який придбав квартиру за 543 000 грн.
09 лютого 2018 року він ознайомився з вищевказаним виконавчим провадження № 49078293, з якого дізнався про те, що 12 січня 2018 року відбулись електронні торги, за наслідком яких було продано зазначений предмет іпотеки, що підтверджується протоколом від 12 січня 2018 року            № 310938, який підписано заступником директора ДП «Сетам»                               та ОСОБА_3 .
Позивач зазначав, що ОСОБА_4 , як власника предмета іпотеки, та його, як боржника, а також кредитора - ОСОБА_5 не було проінформовано про проведення вказаних електронних торгів, про початкову вартість квартири, про оцінку майна, його уцінку, не запропоновано внесення вхідної плати, не надано можливості викупити майно. Результати електронних торгів та протокол від 12 січня 2018 року № 310938 вважав незаконними та недійсними, аукціон таким, що проведено з порушенням процедури реалізації арештованого нерухомого майна.
Протокол від 12 січня 2018 року № 310938 про проведення електронних торгів, звіт від 02 червня 2017 року № 05-17М28 про оцінку ринкової вартості квартири АДРЕСА_1 , заява на реалізацію арештованого майна від 11 вересня 2017 року, постанова державного виконавця про опис та арешт майна (коштів) боржника                            від 28 березня 2017 року не відповідають положенням ЦК України, Постанови Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1997 № 1448 «Про затвердження Положення про порядок проведення аукціонів (публічних торгів) з реалізації заставленого майна», вказані документи підписані не уповноваженими на це особами, а тому є недійсними.
У протоколі від 12 січня 2018 року № 310938 про проведення електронних торгів зазначена ціна предмета іпотеки у розмірі 543 000,00 грн, хоча відповідно до договору іпотеки сторони обумовили вартість квартири                 у розмірі 743 727,65 грн.
Відповідачами не враховано, що заборгованість за кредитним договором вже була стягнута з ОСОБА_1 , а тому не було підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки.
З урахуванням викладеного ОСОБА_1  просив суд визнати недійсними: постанову державного виконавця про опис та арешт майна (коштів) боржника від 28 березня 2017 року; звіт від 02 червня 2017 року № 05-17М28 про оцінку ринкової вартості вищевказаної однокімнатної квартири; заяву на реалізацію арештованого майна від 11 вересня 2017 року; електронні торги (аукціон)                 від 12 січня 2018 року з реалізації арештованого нерухомого майна - однокімнатної квартири АДРЕСА_1 ; протокол                     від 12 січня 2018 року № 310938 про проведення електронних торгів.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції 
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 07 травня 2019 року              у задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Подільського районного суду м. Києва   від 07 травня 2018 року, якою було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ДП «Сетам»,              як організатор торгів, повідомляв ОСОБА_4 , як власника предмета іпотеки, відчужуваного майна, про день, час і місце проведення прилюдних торгів і про початкову ціну продажу майна шляхом направлення листа та розміщення відповідної інформації у засобах масової інформації, що узгоджується з положеннями статті 43 Закону України «Про іпотеку». Таким чином, ОСОБА_4 мала можливість викупити предмет іпотеки, що відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» було б підставою для закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням, проте нею таких дій вчинено не було.
ОСОБА_1 не був стороною цього виконавчого провадження, унаслідок чого відповідно до положень Закону України «Про іпотеку», Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України  від 29 вересня 2016 року №2831/5, у організатора електронних торгів не виникало обов`язку його повідомлення про проведення електронних торгів з продажу предмета іпотеки.
ДП «Сетам» розмістило інформацію у системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби. При цьому жодним нормативно-правовим актом України не передбачено обов`язку організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна. У свою чергу, державний виконавець здійснював лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, у тому числі оцінку майна, на яке звернуто стягнення.
У зв`язку з тим, що перші та другі електронні торги були визнані такими, що не відбулися, на підставі частини другої статті 49 Закону України «Про іпотеку»    на других прилюдних торгах початкова ціна була встановлена на рівні 80 %,           на третіх прилюдних торгах - на рівні 70 % початкової вартості спірної квартири. На момент проведення третіх прилюдних торгів початкова ціна для реалізації спірного нерухомого майна була запропонована на рівні                    443 373,70 грн, проте ОСОБА_3 запропонував 543 000 грн, унаслідок чого визнаний переможцем торгів. Позивачем належними та допустимими доказами не доведено відчуження квартири на електронних торгах по значно заниженій ціні. 
Крім того, власник іпотечного майна - ОСОБА_4 з відповідним позовом щодо оскарження результатів прилюдних торгів не зверталася.                    ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження того, що мало місце порушення його прав і законних інтересів при проведенні прилюдних торгів та способом захисту його прав є визнання прилюдних торгів недійсними.
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року заяву Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Родовід банк» про залучення до участі у справі нового кредитора                      ТОВ «Вердикт-капітал» задоволено. Залучено до участі у справі в якості третьої особи ТОВ «Вердикт-капітал» як правонаступника ПАТ «Родовід банк».
Постановою Київського апеляційного суду від 09 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що ДП «Сетам» було повідомлено державного виконавця, ПАТ «Родовід банк», як стягувача,  ОСОБА_4 , як боржника, про проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки, що підтверджується листами ДП «Сетам» від 15 вересня 2017 року, від 02 листопада 2017 року, від 14 грудня 2017 року.
Позивач стороною виконавчого провадження не був, тому відповідно до положень Закону України «Про іпотеку» у організатора електронних торгів не виникало обов`язку його повідомлення про проведення електронних торгів з продажу предмета іпотеки.
Посилання позивача щодо неповідомлення ОСОБА_4 про проведення електронних торгів є безпідставними, оскільки сама ОСОБА_4 не оскаржує відповідні торги та не оспорює питання щодо її обізнаності про проведення торгів, правом викупу вона не скористалася. Відсутні докази надання ОСОБА_4 повноважень позивачу на представництво                             її інтересів у суді. 
Позивачем належними та допустимими доказами не доведено факт того, що продаж іпотечного майна шляхом проведення торгів відбувся за заниженою вартістю. Оскільки торги двічі не відбулися, тому на підставі положень частини другої статті 49 Закону України «Про іпотеку» ціна початкової вартості предмета продажу була зменшена. Крім того, позивачем не надані докази, які свідчать про інший розмір вартості предмета іпотеки.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - просить оскаржувані судові рішення скасувати й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 758/4532/18                з Подільського районного суду м. Києва. 
У грудні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що відсутні докази письмового повідомлення ДП «Сетам» Зарецької Н. М. про проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна, а листи підприємства ці обставини не підтверджують, оскільки відсутні зворотні поштові повідомлення про вручення ОСОБА_4 цих листів. Порушено права останньої на викуп спірного майна з торгів. Вказані обставини є підставою для визнання електронних торгів недійсними. ОСОБА_4 не скористалась своїм правом на оскарження до суду електронних торгів, оскільки не знала про їх проведення. 
Зазначеними протиправними та незаконними діями відповідачів було порушено майнові права ОСОБА_4 . Посилався на відповідні судові рішення Верховного Суду. 
Доводи особи, яка подала відзив 
У січні 2021 року ДП «Сетам» подало відзив на касаційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на їх законність не впливають. ДП «Сетам» було повідомлено, у тому числі боржника -                   ОСОБА_4 про проведення електронних торгів, що підтверджується належними доказами, листами підприємства. Позивач не був стороною виконавчого провадження, тому у ДП «Сетам» відсутній обов`язок повідомляти останнього про проведення електронних торгів. Належними доказами зменшення вартості предмета іпотеки при його відчуженні на електронних торгах позивачем не доведено. Отже, відсутні докази проведення електронних торгів з порушенням Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5, положень Закону України «Про іпотеку». 
2.                 Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження 
у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Судом установлено, що 01 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та відкритим акціонерним товариством «Родовід банк», правонаступником якого                                  є ПАТ «Родовід банк», укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 400 000 грн, зі сплатою відсотків, строком до 01 серпня 2013 року. 
На забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором 01 серпня 2008 року між банком та ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір, за умовами якого ОСОБА_4 передала в іпотеку належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 . 
Рішенням апеляційного суду м. Києва від 03 липня 2014 року у справі                    № 758/9287/13-ц, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року (провадження № 6-34189 св 14), апеляційну скаргу ПАТ «Родовід банк» задоволено, заочне рішення Подільського районного суду м. Києва                          від 14 лютого 2014 року скасовано. Позов ПАТ «Родовід банк» задоволено.             У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 01 серпня 2008 року у розмірі 674 366,92 грн звернуто стягнення                    на належну на праві власності ОСОБА_4 однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки згідно з іпотечним договором від 01 серпня 2008 року, шляхом продажу квартири на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з початковою ціною продажу предмета іпотеки встановленої на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, але не нижчою за 90 відсотків вартості предмета іпотеки, визначеної шляхом його оцінки. Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
08 травня 2015 року Подільським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 758/9287/13-ц на примусове виконання вищевказаного рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, квартиру, яка на праві власності належить ОСОБА_4 
22 червня 2015 року ПАТ «Родовід банк» подало до відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 08 травня 2015 року № 758/9287/13-ц. 
27 жовтня 2015 року постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції                    у м. Києві було відкрито виконавче провадження № 49078293 з примусового виконання виконавчого листа № 758/9287/13-ц, в якому боржником                      є ОСОБА_4 , а стягувачем - ПАТ «Родовід банк».
28 березня 2017 року старшим державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про опис                та арешт майна (коштів) боржника, описано і накладено арешт на квартиру            АДРЕСА_1 .
12 квітня 2017 року представник ПАТ «Родовід банк» звернувся до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про призначення експерта для визначення вартості описаної квартири із залученням суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання                       (а.с. 57-59, т. 1).
17 травня 2017 року постановою Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві було призначено суб`єкта оціночної діяльності - ПП «ТА-Експерт-Сервіс» (а.с. 60-61, т. 1).
ПП «ТА-Експерт-Сервіс» на виконання постанови державного виконавця                 від 17 травня 2017 року надано висновок про оцінку ринкової вартості однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , рекомендована ринкова вартість якої становить 633 391 грн без податку на додану вартість (а.с. 62, т. 1). 
ДП «Сетам» 15 вересня 2017 року, 02 листопада 2017 року, 14 грудня 2017 року направляло листи про проведення торгів та початкову ціну продажу майна: державному виконавцю Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ПАТ «Родовід банк» та ОСОБА_4 (а.с. 67-69, т. 1).                    ОСОБА_4 цей факт не спростовано.
17 жовтня 2017 року ДП «Сетам» проведено електронні торги з реалізації предмета іпотеки, що підтверджується протоколом від 17 жовтня 2017 року          № 290933 про проведення електронних торгів, відповідно до якого торги не відбулися (а.с. 63, т. 1).
01 грудня 2017 року ДП «Сетам» проведено електронні торги з реалізації предмета іпотеки, що підтверджується протоколом від 01 грудня 2017 року             № 300570 про проведення електронних торгів, відповідно до якого торги не відбулися (а.с.64, т. 1).
Згідно з протоколом від 12 січня 2018 року № 310938 про проведення електронних торгів, відбулися треті торги, проведені Київської філією                        ДП «Сетам» з реалізації предмета іпотеки - однокімнатної квартири АДРЕСА_2 (а.с. 65-66, т. 1).
22 лютого 2018 року державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві складено акт про реалізацію предмета іпотеки               у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 01 серпня 2008 року, згідно із яким переможцем торгів визнано                 ОСОБА_3 , який придбав квартиру за 543 000 грн (а.с. 70-71, т. 1).
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.
Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21 листопада 2018 року у справі                              № 465/650/16-ц (провадження № 14-356 цс 18) та від 23 січня 2019 року                       у справі № 522/10127/14-ц (провадження № 14-428 цс 18), правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, тобто правочин.
Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, установлених частиною першою статті 215 ЦК України (постанова Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988 цс 15).
Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначені Порядком реалізації арештованого майна.
Відповідно до правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 13 квітня              2016 року у справі № 6-2988цс15 та від 22 лютого 2017 року у справі                           № 6-2677 цс 16, головною умовою, яку повинні встановити суди при вирішенні питання про визнання прилюдних торгів недійсними, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.
Отже, для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується                     (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга         статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суди, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, вірно застосувавши норми матеріального права, дійшли обґрунтованого висновку про те, що сторонами у виконавчому провадженні                    № 49078293 з примусового виконання виконавчого листа № 758/9287/13-ц, були - ОСОБА_4 , як боржник, та ПАТ «Родовід банк», як стягувач. 
Таким чином, суди дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні позову  ОСОБА_1 про визнання результатів прилюдних торгів недійсними, визнання правочинів недійсними, оскільки відсутні докази порушення                     (невизнання або оспорення) суб`єктивних цивільних прав або інтересу позивача, так як, він не був стороною виконавчого провадження, чи власником відчужуваного майна.
Крім того, ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами (статті 12, 81 ЦПК України) факту порушення його прав діями відповідачів, що є його процесуальним обов`язком. Також відсутні докази, що ОСОБА_4                            у встановленому законом порядку уповноважили позивача на представництво в суді її інтересів у цих правовідносинах. ОСОБА_4 з вимогами до суду щодо визнання результатів прилюдних торгів та правочинів недійсними не зверталася. 
Доводи касаційної скарги про те, що відсутні докази повідомлення                      ДП «Сетам» ОСОБА_4 про проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна, на увагу не заслуговують, так як спростовуються вищевказаними висновками судів про те, що позивачем не надано доказів наявності у нього повноважень на представництво інтересів ОСОБА_4 , як боржника у виконавчому провадженні № 49078293,                      а матеріали справи містять докази її повідомлення. 
Посилання касаційної скарги на відчуження предмета іпотеки за заниженою ціною є безпідставними, оскільки двічі електронні торги не відбулися, унаслідок чого на підставі положень частини 2 статті 49 Закону України «Про іпотеку» ціна початкової вартості предмета продажу була зменшена. Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів, що є його процесуальним обов`язком (статті 12, 81 ЦПК України), які б свідчили про інший розмір вартості спірної квартири.
Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства. 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
Рішення Подільського районного суду м. Києва від 07 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 січня 2020 року залишити без змін. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           Б. І. Гулько
 
                                                                                                                        Г. В. Коломієць
 
Д. Д. Луспеник