Ухвала    
15 березня 2021 року
м. Київ
справа № 752/2605/13-ц
провадження № 61-3475зно21 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 10 лютого 2021 року за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства 
«МТБ Банк» на постанову Київського апеляційного суду від 11 грудня 
2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_1 , треті особи: приватне підприємство «Ратмир Соло», товариство з обмеженою відповідальністю «Феномен Солюшнз», про звернення стягнення на майно,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2012 року публічне акціонерне товариство «Марфін Банк» (далі - 
ПАТ «Марфін Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: приватне підприємство «Ратмир Соло» (далі - ПП «Ратмир Соло»), приватне підприємство «Свічколап трейдінг» (далі - 
ПП «Свічколап трейдінг») та товариство з обмеженою відповідальністю «Феномен Солюшнз» (далі - ТОВ «Феномен Солюшн»), про звернення стягнення на майно.
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року позов задоволено.
У рахунок погашення заборгованості ПП «Ратмир-Соло» за кредитним договором від 27 вересня 2010 року № 76/К по поверненню кредиту у розмірі 893 100 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на 25 жовтня 
2011 року становило 7 123 097,67 грн; несплачених відсотків - 
383 430,96 доларів США (3 058 130,31 грн); нарахованої пені за несплату основного боргу - 243 730,34 доларів США (1 943 319,87 грн); нарахованої пені 
за несплату відсотків за користування кредитом - 11 045,40 доларів США 
(83 515,09 грн) на користь ПАТ «Марфін Банк» звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 28 вересня 2005 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кара В. В., зареєстрованого у реєстрі за № 655, яким є квартира 
АДРЕСА_1 , загальною площею 149,4 кв. м; жилою площею 105,8 кв. м; кількість житлових кімнат: 4 (чотири), 
що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 08 грудня 2004 року, виданого головним управлінням житлового забезпечення м. Києва на підставі наказу головного управління житлового забезпечення м. Києва від 01 грудня 2004 року № 2252-С/КІ, зареєстрованого у Київському міському бюро технічної інвентаризації 
та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 10 грудня 
2004 року у реєстровій книзі № 392-125 під реєстровим № 43955, вартість якої на момент укладення договору складала 851 729,00 грн, що за курсом валют Національного банку України (далі - НБУ) на момент укладення цього договору складала 168 859,20 доларів США, шляхом реалізації з прилюдних торгів з визначенням початкової ціни предмету іпотеки для його реалізації на стадії проведення виконавчих дій.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року змінено, зазначивши 
в останньому реченні другого абзацу його резолютивної частини після слів «шляхом реалізації з прилюдних торгів з визначенням початкової ціни предмету іпотеки» замість «для його реалізації на стадії проведення виконавчих дій» слова «в розмірі 3 840 850,00 грн (три мільйони вісімсот сорок тисяч вісімсот п`ятдесят грн)».
У іншій частині рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 19 червня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2017 року скасовано. Передано справу № 752/2605/13-ц 
на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Київського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року змінено та викладено резолютивну частину судового рішення у наступній редакції.
Позов ПАТ «Марфін Банк» задоволено частково.
У рахунок погашення заборгованості ПП «Ратмир Соло» перед 
ПАТ «Марфін Банк» за кредитним договором від 27 вересня 2019 року № 76/К 
по поверненню кредиту у розмірі 893 100,00 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на 25 жовтня 2011 року становило 7 123 097,67 грн, нарахованої пені за несплату основного боргу у розмірі 9 460,01 доларів США (75 450,20 грн), нарахованої пені за несплату відсотків за користування кредитом у розмірі 678,96 доларів США (5 415,18 грн), а всього: 
903 238,97 доларів США (7 203 963,05 грн) на користь ПАТ «Марфін Банк» звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором 
від 28 вересня 2005 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кара В. В., зареєстрованого у реєстрі за № 655, яким є квартира 
АДРЕСА_1 , загальною площею 149,4 кв. м, жилою площею 105,8 кв. м, кількість житлових кімнат: 4 (чотири), що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 08 грудня 2004 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення м. Києва 
на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення м. Києва від 01 грудня 2004 року № 2252-С/КІ, зареєстрованого у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 10 грудня 2004 року в реєстровій книзі № 392-125 
під реєстровим № 43955, вартість якої на час укладення договору складала 851 729,00 грн, що за курсом валют НБУ на момент укладення цього договору складала 168 859,20 доларів США, шляхом реалізації з прилюдних торгів 
з визначенням початкової ціни предмету іпотеки у розмірі 3 840 850,00 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Верховного Суду від 10 лютого 2021 року касаційні скарги ОСОБА_1 та ПАТ «МТБ Банк» залишено без задоволення.
Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року у нескасованій частині після апеляційного перегляду та постанову Київського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року залишено без змін.
У березні 2021 року засобами поштового зв`язку  ОСОБА_1 подала до Верховного Суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 10 лютого 2021 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Питання про відкриття провадження за нововиявленими обставинами вирішує суддя-доповідач (частина друга статті 427 ЦПК України).
Згідно частин першої та другої статті 425 ЦПК України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.
Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.
Таким чином, перегляду за нововиявленими обставинами підлягають рішення суду першої інстанції (у тому числі заочне або додаткове рішення), ухвалене за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також постанова суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими таке рішення було змінено або ухвалено нове рішення.
Постановами, якими закінчено розгляд справи, є, зокрема і постанови суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду.
Зі змісту постанови Верховного Суду від 10 лютого 2021 року вбачається, що вказаним судовим рішенням не було змінено або скасовано судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а було залишено без змін рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року у нескасованій частині після апеляційного перегляду та постанову Київського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року.
Отже, вказана постанова Верховного Суду від 10 лютого 2021 року не є, в розумінні закону, судовим рішенням, яким закінчено розгляд справи, а тому не може бути об`єктом перегляду за нововиявленими обставинами.
Враховуючи наведене, у прийнятті заяви  ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 10 лютого 2021 року необхідно відмовити.
Аналогічні висновки викладені в ухвалах Верховного Суду про відмову у прийнятті заяви про перегляд за нововиявленими обставинами, зокрема, 
від 20 лютого 2020 року (справа № 757/26172/17-ц, провадження 
№ 61-3258зно20), від 20 лютого 2020 року (справа № 202/31496/13-ц, провадження № 61-2584зно20), від 23 січня 2020 року (справа 
№ 344/12800/15-ц, провадження № 61-1461зно20).
Керуючись статтями 3, 423, 425 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у прийнятті заяви  ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 10 лютого 2021 року за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства 
«МТБ Банк» на постанову Київського апеляційного суду від 11 грудня 
2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_1 , треті особи: приватне підприємство «Ратмир Соло», товариство з обмеженою відповідальністю «Феномен Солюшнз», про звернення стягнення на майно. 
Копію ухвали та додані до заяви матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                   С. Ф. Хопта