Постанова  
Іменем України
 
13 січня 2021 року
м. Київ
 
справа № 753/905/18
провадження № 61-12528св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Крата В. І.
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Русинчука М. М. (суддя-доповідач), 
Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Апатенко Марина Анатоліївна, 
третя особа - Служба у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, 
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо», в інтересах якого діє адвокат Джгун Ксенія Валеріївна, на постанову Київського апеляційного суду від 05 червня 2019 року у складі колегії суддів: Крижанівської Г. В., Оніщука М. І., 
Шебуєвої В. А.,
 
ВСТАНОВИВ:
Зміст позовних вимог
У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» (далі - ТОВ «ФК «Інвест-Кредо»), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу (далі - приватний нотаріус КМНО) Апатенко М. А., третя особа - Служба у справах дітей Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 24 квітня 2018 року, просила:
-          визнати незаконним перехід права власності на квартиру 
АДРЕСА_1 до ТОВ «ФК «Інвест-Кредо»;
-          скасувати рішення приватного нотаріуса КМНО Апатенко М. А. про державну реєстрацію права власності на вказану квартиру від 03 листопада 2017 року індексний номер 37939494 за ТОВ «ФК «Інвест-Кредо».  
Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 12 червня 2007 року між нею та Акціонерним комерційним банком «Форум» (далі - АКБ «Форум») укладений кредитний договір № 0014/07/00-N, відповідно до умов якого їй надано кредит у розмірі 95 000,00 доларів США зі сплатою 12 % річних строком до 
09 червня 2028 року (з можливістю дострокового повернення кредитних коштів), мета кредитування - для купівлі нерухомості на вторинному ринку.
Повернення кредиту забезпечено договором іпотеки від 12 червня 
2007 року, укладеним між нею та АКБ «Форум», згідно з умовами якого предметом іпотеки є належна їй на праві власності квартира 
АДРЕСА_1 .
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 17 вересня 2010 року у справі № 2-1203/10 задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 90,70 кв. м у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 12 червня 2007 року 
№ 0014/07/00-N у розмірі 658 816,50 грн та пені в розмірі 491,10 грн.
Постановою державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві (далі - Дарницький ВДВС міста Києва) від 28 серпня 2014 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-1203/10, виданого 08 травня 2012 року Дарницьким районним судом міста Києва.
Постановою державного виконавця Дарницького ВДВС міста Києва 
від 29 липня 2015 року накладено арешт на все майно боржника та внесено відповідні обтяження до реєстру (ВП № 31733448). Вказане обтяження (арешт) не скасоване та є чинним, що підтверджується листом Дарницького районного суду міста Києва від 28 грудня 2017 року.
Постановою державного виконавця Дарницького ВДВС міста Києва 
від 05 серпня 2015 року повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі пункту 9 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржником передано в іпотеку квартиру, на яку відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути звернуто стягнення.
Їй стало відомо, що 22 вересня 2017 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» укладено договір № 718-Ф про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та договір про відступлення прав за договором іпотеки, відповідно до умов яких ПАТ «Банк Форум» відступило ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» права вимоги за кредитним договором від 12 червня 2007 року 
№ 0014/07/00-N і додатковою угодою до нього від 13 січня 2010 року № 1 та за договором іпотеки від 12 червня 2007 року № 3867 і додатковою угодою до нього від 13 січня 2010 року.
У подальшому, 03 листопада 2017 року, приватним нотаріусом КМНО 
Апатенко М. О. прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на належну їй квартиру за ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» на підставі договору іпотеки (індексний номер рішення 37939494). 
Вважала зазначене рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки та перехід права власності на нього до ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» незаконними з таких підстав:
1)     з урахуванням того, що АКБ «Банк Форум» скористалося правом дострокової вимоги повернення кредиту та змінило строк виконання основного зобов`язання, пред`явивши вимогу про усунення порушення ще в жовтні 2009 року, ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» звернуло стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку шляхом реєстрації за ним права власності поза межами позовної давності, визначеної для стягнення боргу за споживчим кредитом;
2)     договір іпотеки від 12 червня 2007 року не містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя; сторони не укладали окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя;
3)     застереження про задоволення вимог іпотекодержателя в іпотечному договорі за рахунок предмета іпотеки - квартири, набутої під час шлюбу, потребує окремої згоди другого з подружжя - її чоловіка, яка відсутня; відсутність такої згоди надає можливість оскаржити таке стягнення в суді шляхом подання позову про визнання незаконним рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки;
4)     усупереч статті 37 Закону України «Про іпотеку» попередньо до реєстрації за іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки не було проведено його оцінки, яка відповідає вимогам законодавства щодо оцінки майна;
5)     відсутність у ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» ліцензії на здійснення операцій в іноземній валюті свідчить про відсутність у нього права звертати стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення боргу за кредитом і відсотками в іноземній валюті;
6)     державний реєстратор не пересвідчилася у наявності заборгованості за кредитним договором від 12 червня 2007 року, а іпотекодержатель не надав їй виписку з рахунку позичальника з зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення боргу;
7)     на момент державної реєстрації переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя існувало обтяження - арешт нерухомого майна, накладений у межах виконавчого провадження № 31733448;
8)     АКБ «Банк Форум» уже скористалося правом задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки - рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 17 вересня 2010 року у справі № 2-1203/10 звернуто стягнення на квартиру, а тому повторне звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку є неможливим.
Ураховуючи наведене, просила позов задовольнити.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 24 грудня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.  
Рішення мотивоване тим, що приватний нотаріус, установивши відповідність заявлених прав та отриманих документів від іпотекодержателя вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, провів державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» з дотриманням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Крім того, обраний спосіб захисту порушеного права - визнання незаконним переходу права власності від ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки не узгоджується з частиною другою статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
Постановою Київського апеляційного суду від 05 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 грудня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 . Скасовано рішення приватного нотаріуса КМНО Апатенко М. А. від 03 листопада 2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 37939494, згідно з яким за ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» зареєстровано право власності на квартиру 
АДРЕСА_1 , номер запису про право власності: 23182604, дата державної реєстрації: 03 листопада 2017 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Суд апеляційної інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 17 вересня 2010 року у справі за позовом первісного кредитора ПАТ «Банк Форум» звернуто стягнення на предмет іпотеки - спірну квартиру, у зв`язку з чим право банку як іпотекодержателя уже було захищено у спосіб, визначений зазначеним судовим рішенням, що не давало новому кредитору ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» підстав для задоволення своїх вимог шляхом реєстрації права власності на предмет іпотеки на підставі іпотечного застереження (аналогічний висновок зробив Верховний Суд у постанові від 26 вересня 
2018 року в справі № 382/878/15-ц). Крім того, суд першої інстанції не врахував, що спірна квартира є предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті та використовується позивачкою як місце постійного проживання, а тому відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», на неї не може бути звернуто стягнення у рахунок погашення кредитного боргу. 
Короткий зміст вимог та доводи касаційної скарги
У липні 2019 року ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
У касаційній скарзі представник ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» вказує, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення статті 36 Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин та не врахував, що пункт 6.3 договору іпотеки містить іпотечне застереження, на підставі якого відбувся перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя. Апеляційний суд зробив необґрунтований висновок про те, що право іпотекодержателя уже було захищено у судовому порядку - рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 17 вересня 2010 року звернуто стягнення на спірну квартиру, оскільки вказане рішення не було виконане у примусовому порядку, а тому зобов`язання за кредитним договором залишилося невиконаним. Звернення стягнення на предмет іпотеки повинно задовольнити вимоги кредитора за основним зобов`язанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобов`язання, що вважається виконаним згідно зі статтею 599 ЦК України. Правовий висновок Верховного Суду у справі № 382/878/15-ц, на який послався апеляційний суд, викладений у справі, правовідносини якої не є подібними до правовідносин у справі, яка переглядається. Крім того, апеляційний суд, указавши про неможливість звернення стягнення на предмет іпотеки у зв`язку з використанням його позивачкою у якості постійного місця проживання у період тимчасової заборони на звернення стягнення на житло, яке є предметом забезпечення кредиту в іноземній валюті, вийшов за межі підстав позову, оскільки позовна заява не містить посилань на порушення положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».
Аналіз касаційної скарги свідчить, що постанова суду апеляційної інстанції оскаржується у касаційному порядку лише у частині задоволених позовних вимог про скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру. В іншій частині постанова суду апеляційної інстанції не оскаржується, тому в касаційному порядку не переглядається.
У серпні 2019 року від представника ОСОБА_1 надійшов відзив на касаційну скаргу ТОВ «ФК «Інвест-Кредо», у якому вона просила касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову апеляційного суду - без змін, посилаючись на необґрунтованість доводів касаційної скарги. 
У вересні 2019 року від ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» надійшли письмові пояснення, у яких його представник посилається на те, що відзив на касаційну скаргу містить неправдиві відомості.
Рух справи в суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 19 липня 2019 року: відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ТОВ «ФК «Інвест-Кредо»; витребувано матеріали справи із суду першої інстанції; клопотання ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення задоволено. Зупинено виконання постанови Київського апеляційного суду від 05 червня 2019 року до закінчення касаційного провадження.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Ухвалою Верховного Суду від 08 грудня 2020 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про виклик позивача у судове засідання для надання пояснень відмовлено; справу призначено до судового розгляду.
Позиція Верховного Суду
Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Суди встановили, що 12 червня 2007 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0014/07/00-N, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала цільовий кредит у сумі 95 000,00 доларів США для купівлі нерухомості на вторинному ринку, зі сплатою 12,00 процентів річних за користування кредитом, з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів до 
09 червня 2028 року, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів.
Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 
12 червня 2007 року між АКБ «Форум» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колєсник С. А. та зареєстрований в реєстрі за № 3867. За умовами цього договору ОСОБА_1 передала в іпотеку банку нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , яке стало власністю ОСОБА_1 після укладання вказаного договору.
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору ПАТ «Банк Форум» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 вересня 2010 року, яке набуло законної сили, з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» стягнуто 688 127,60 грн заборгованості за кредитним договором з урахуванням суми судових витрат, у рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 90,70 кв. м.
Виданий на підставі рішення суду виконавчий лист стягувач пред`явив до виконання до Дарницького РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві.
Відповідно до повідомлення Дарницького РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві від 02 січня 2018 року, 05 серпня 2015 року на підставі пункту 9 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».
22 вересня 2017 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» укладено договір про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги № 718-Ф та договір про відступлення прав за договором іпотеки, відповідно до яких ПАТ «Банк Форум» відступило ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, укладеними із ОСОБА_1 
22 вересня 2017 року ПАТ «Банк Форум» направило ОСОБА_1 повідомлення про відступлення прав вимоги ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» за кредитним договором та договором іпотеки.
Листом від 27 вересня 2017 року ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» надіслало 
ОСОБА_1 повідомлення про відступлення права вимоги за договором.
27 вересня 2017 року ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» направило ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень в порядку статей 35, 36 Закону України «Про іпотеку», в якій просило погасити наявну станом на 22 вересня 2017 року заборгованість, яка становить 65 690,39 доларів США, що еквівалентно 
1 723 630,65 грн, а також попередило про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі не усунення порушень протягом 30 днів у один із способів, визначених пунктом 6.3. іпотечного договору. Вказана вимога була отримана ОСОБА_1 02 жовтня 2017 року.
03 листопада 2017 року ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко М. А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 37939494, зареєструвало право власності на квартиру АДРЕСА_1 , номер запису про право власності: 23182604, дата, час державної реєстрації: 03 листопада 2017 року 16:15:48.
Скасовуючи рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру, суд апеляційної інстанції виходив з того, що право банку як іпотекодержателя було захищено у спосіб, визначений рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 17 вересня 2010 року, у зв`язку з чим у нового кредитора ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» відсутні підстави для задоволення своїх вимог шляхом реєстрації права власності на предмет іпотеки на підставі іпотечного застереження, та звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 здійснено ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» всупереч заборони, встановленої Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».
Колегія суддів не погоджується з цим висновком апеляційного суду з таких підстав.
Іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом (стаття 1 Закону України «Про іпотеку»).
У разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового  виконання  основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 12 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на момент укладення договору іпотеки)).
 
Відповідно до частин першої та другої статті 36 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на момент укладення договору іпотеки) сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.
 
Висновок апеляційного суду про те, що новий кредитор не має права на звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку після того, як первісний кредитор звернув стягнення на іпотечне майно за судовим рішенням, не отримавши задоволення своїх вимог, не ґрунтується на законі, оскільки в такому випадку у іпотекодержателя зберігається право використати (реалізувати) інші способи звернення стягнення на іпотечне майно, визначені Законом «Про іпотеку», в тому числі і обраний ним позасудовий спосіб звернення стягнення шляхом реєстрації права власності на предмет іпотеки на підставі іпотечного застереження.
Відповідно до вимог частин першої і шостої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги з врахуванням вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року у справі 
№ 21-357а14 зроблено висновок, що «наявність в Єдиному реєстрі заборон запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте. У справі, що розглядається, суди встановили, що рішення про державну реєстрацію права власності на спірну будівлю за Банком було прийнято 05 квітня 2013 року - у момент, коли в Єдиному реєстрі заборон були наявні записи про заборону відчуження вказаного вище нерухомого майна на підставі постанови слідчого ГСУ МВС від 17 серпня 2012 року».
У постанові Верховного Суду України від 19 травня 2015 року у справі 
№ 21-121а15 зазначено, що «наявність в Реєстрі запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте. Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 11 листопада 2014 року (справа 
№ 21-357а14)».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 755/5072/17 (провадження № 14-100цс19) зазначено, що «відповідно до пункту 15 Порядку під час розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема, серед інших і щодо наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна. За таких обставин суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що при наявності в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження спірного майна державний реєстратор не мав права здійснювати реєстраційних дій поки таке обтяження не буде зняте.».
У позовній заяві та апеляційній скарзі позивач зазначала, що на момент державної реєстрації переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя існувало обтяження - арешт нерухомого майна, накладений у межах виконавчого провадження № 31733448, що, на її думку, виключало можливість здійснення реєстрації права власності на предмет іпотеки за ТОВ «ФК «Інвест-Кредо». 
Суд апеляційної інстанції не дав відповіді на доводи апеляційної скарги про наявність обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, накладеного у межах виконавчого провадження № 31733448, на момент державної реєстрації переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя, та не дав цій обставині, яка була однією з підстав позову, оцінки з точки зору того, чи є вона перешкодою (як про це стверджує позивач) для здійснення реєстрації права власності на спірне іпотечне майно за відповідачем (іпотекодержателем).
Крім того, суд апеляційної інстанції вийшов за межі підстав позову, зазначивши в своєму судовому рішенні як одну з підстав для задоволення позову те, що на момент здійснення оспорюваної реєстрації діяла заборона (мораторій), встановлена Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», хоча ОСОБА_1 в своїй позовній заяві не посилалась на цю обставину, як на підставу позовних вимог.
Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року).
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду 01 квітня 2020 року в справі № 520/13067/17 зроблено висновок, що«[…] позовна вимога про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на квартиру не може бути звернена до приватного нотаріуса, яку позивачка визначила співвідповідачем. Державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений. Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) зазначено, що «спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано».
У справі, що переглядається, зміст і характер відносин між учасниками справи, встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, підтверджують, що даний спір виник між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» щодо права власності на предмет іпотеки, а тому приватний нотаріус КМНО Апатенко М. А. є неналежним відповідачем, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса КМНО Апатенко М. А. необхідно відмовити саме із зазначеної підстави. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Таким чином, постанова суду апеляційної інстанції в частині позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса КМНО Апатенко М. А. про скасування рішення про державну реєстрацію права власності підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції в указаній частині - зміні з викладенням мотивувальної частини цього судового рішення у редакції постанови суду касаційної інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» про скасування рішення про державну реєстрацію права власності підлягає скасуванню з переданням справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, оскільки апеляційним судом допущено порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
Керуючись статтями 400 та 411, 412 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо», в інтересах якого діє адвокат Джгун Ксенія Валеріївна, задовольнити частково.
Постанову Київського апеляційного суду від 05 червня 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко Марини Анатоліївни про скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 від 03 листопада 2017 року індексний номер 37939494 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо», скасувати.
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 грудня 2018 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко Марини Анатоліївни про скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 від 03 листопада 2017 року індексний номер 37939494 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо», змінити, виклавши його мотивувальну частину у редакції цієї постанови.
Постанову Київського апеляційного суду від 05 червня 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» про скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності на квартиру 
АДРЕСА_1 від 03 листопада 
2017 року, індексний номер 37939494 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції постанова Київського апеляційного суду від 05 червня 2019 року у скасованій частині втрачає законну силу.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                В. І. Крат
 
Судді                                                                                                 Н. О. Антоненко  
     
   І. О. Дундар
 
                                                                                                      М. М. Русинчук
 
М. Ю. Тітов