П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

05 березня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/211/20	
Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.	
судді –	Вербицької Н.В.,	
                    
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:
В січні 2020 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулася до суду з позовом до Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області (надалі відповідач), в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області від 11.07.2019 року №209-VII «Про скасування рішення виконкому Таїровської селищної ради» від 14.06.2019 року №142 «Про надання дозволу ОСОБА_1 на проведення робіт з благоустрою території комунальної власності в АДРЕСА_1 ».
В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що за результатами розгляду звернення позивача від 31.05.2019 року про надання дозволу на проведення робіт з благоустрою прилеглої території у вигляді облаштування місць для паркування автомобілів та озеленення території, виконкомом Таїровської селищної ради було прийнято рішення від 14.06.2019 року №142, яким позивачу було надано дозвіл на проведення таких робіт в смт.Таїрове, вул.Рибпортівська. Отримавши таке рішення, позивач почала його виконувати, а саме були проведені роботи з очищення від сміття та благоустрою території, придбане необхідне обладнання та будівельні матеріали. Однак, 11 липня 2019 року Таїровська селищна рада Овідіопольського району Одеської області рішенням №209-VII скасувала рішення виконкому Таїровської селищної ради від 14.06.2019 року №142, про надання позивачу дозволу на проведення вищезазначених робіт з благоустрою території. Позивач вважає, що відповідач неправомірно скасував вказане рішення виконкому, оскільки не мав для цього законних підстав.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 року позовні вимоги задоволені.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 та відповідач подали апеляційні скарги, в яких вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2020 року Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області – залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року - без змін.
03.12.2020 року до суду від представника позивача надійшла заява про визнання протиправними рішень, дій, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення по справі, в якій позивач просить:
- прийняти окрему Ухвалу, якою визнати протиправним рішення Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області №481-VII від 03.07.2020 р., про скасування рішення Виконкому Таїровської селищної ради від 14.06.2019 р. №142 «Про надання дозволу ОСОБА_1 на проведення робіт з благоустрою території комунальної власності в АДРЕСА_1 »;
- зобов`язати Таїровську селищну раду Овідіопольського району Одеської області вжити заходи щодо усунення порушень п.9 ч.1 ст.129, ст.129-1 Конституції України, шляхом скасування рішення Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області №481Л/ІІ від 03.07.2020 р., про скасування рішення Виконкому Таїровської селищної ради від 14.06.2019 р. №142 «Про надання дозволу ОСОБА_1 на проведення робіт з благоустрою території комунальної власності в АДРЕСА_1 ».
В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що 24.11.2020 року вона дізналась, що 03.07.2020 року Рішенням №481-VІІ Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області скасоване рішення Виконкому Таїровської селищної ради від 14.06.2019 р. №142 «Про надання дозволу ОСОБА_1 на проведення робіт з благоустрою території комунальної власності в АДРЕСА_1 ». З наведеного вбачається, що після розгляду апеляційних скарг П`ятим апеляційним судом та прийняттям Постанови від 17.06.2020 р., якою Рішення Одеського окружного адміністративного суду залишено без змін, Відповідач не зважаючи на те, що таке саме рішення вже приймалось та судом першої інстанції було скасовано, 03.07.2020 р. приймає рішенням, яким вдруге скасовує рішення виконкому Таїровської селищної ради від 14.06.2019 р. №142 «Про надання дозволу ОСОБА_1 на проведення робіт з благоустрою території комунальної власності в смт. Таїрове по вул. Рибпортівська Овідіопольського району Одеської області», тим самим вчиняє протиправні дії направлені на виконання рішення суду та порушує законні права Позивача, які були поновлені рішенням суду.
Заявник вважає, що прийняте Таїровською селищною радою Овідіопольського району Одеської області Рішення №481-VІІ від 03.07.2020 р., про скасування рішення Виконкому Таїровської селищної ради від 14.06.2019 р. №142 «Про надання дозволу ОСОБА_1 на проведення робіт з благоустрою території комунальної власності в АДРЕСА_1 », не відповідає суті рішення суду та його резолютивній частині та є протиправним, яке, в свою чергу порушує, права позивача, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даною заявою.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року в задоволенні заяви представника позивача про визнання протиправними рішень, дій, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву позивача в повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.
Відмовляючи в задоволенні заяви про визнання протиправними рішень, дій, вчинених суб`єктом владних повноважень – відповідачем на виконання рішення, суд першої інстанції виходив з того, що прийняття відповідачем рішення Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області №481-VII від 03.07.2020 р. не свідчить про протиправність дій та рішень, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду по справі №420/211/20.
Колегія суддів погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Статтею 14 КАС України визначено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.
Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Таким чином, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.
Проте, у разі невиконання рішення суду в добровільному порядку існує механізм примусового виконання рішення.
За правилами ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Частиною шостої статті 383 КАС України визначено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Колегія суддів зауважує, що процесуальне законодавство визначає види судового контролю за виконанням судового рішення, а саме, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).
Ці норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення і підставами для їх застосування є невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
У такий спосіб суд, який ухвалив рішення, здійснює судовий контроль за його виконанням. При цьому суд не вирішує спору повторно, а лише усуває перешкоди на шляху виконання вже прийнятого раніше рішення.
При цьому слід зауважити, що, здійснюючи судовий контроль, суд не може змінювати резолютивну частину рішення, яке виконується. На це звернув увагу судів Верховний Суд в постанові від 18 червня 2020 року  у справі №820/4556/17.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (статті 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення; не передбачає такої можливості і положення статті 383 КАС України.
Отже, суд повинен з`ясувати, чи не були оскаржувані рішення, дії відповідачів, як стверджував заявник, пов`язані з виконанням судового рішення, чи не містить в собі звернення до суду самостійних підстав та предмету спору.
За змістом резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.03.2020 року, яке постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2020 року було залишено без змін, визнано протиправним та скасовано рішення Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області від 11.07.2019 року №209-VII Про скасування рішення виконкому Таїровської селищної ради від 14.06.2019 року №142 Про надання дозволу ОСОБА_1 на проведення робіт з благоустрою території комунальної власності в АДРЕСА_1 .
Як вбачається зі змісту поданої позивачем заяви, вона містить в собі самостійний предмет і підставу позову, що не може бути вирішеним в порядку статті 383 КАС України, оскільки рішення відповідача в цій частині не має ніякого відношення до виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.03.2020 року, яке постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2020 року було залишено без змін у даній справі, а тому суд не може входити в обговорення правомірності прийнятого в цій частині селищною радою рішення.
Враховуючи вищевказане, судова колегія зазначає, що позивачкою обрано невірний спосіб захисту порушених (на її думку) прав, свобод та інтересів, оскільки у даному випадку чинне законодавство не передбачає права особи на особливе звернення до суду (ст.383 КАС України).
Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу позивачки, що остання не позбавлена права звернутися до суду з відповідним адміністративним позовом, предметом розгляду якого може стати рішення Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області №481-VII від 03.07.2020 р..
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. 
За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2020 року – залишити без змін.
          Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Кравченко К.В.	
Судді	    	Джабурія О.В.    Вербицька Н. В.