Справа № 161/19110/20  Провадження №33/802/156/21 	Головуючий у 1 інстанції:Ковтуненко В. В. 	
Категорія: ст. 44-3 КУпАП 	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 року                                                                 місто Луцьк
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., розглянувши апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює водієм у АТП Луцьк, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 гривні.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, 30 жовтня 2020 року, о 11:04 год., в місті Луцьку, по вулиці Полонківській, 52, Волинської області, здійснював приміське перевезення пасажирів автомобільним транспортом, а саме транспортним засобом «I-VAN», державний номерний знак НОМЕР_1 , в кількості, що перевищує кількість місць для сидіння, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу або визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб на 8 осіб, чим порушив п.п. 7 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 та п.1 абзацу 1 Постанови Постанови Кабінету Міністрів від 22 липня 2020 року № 641, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність в частині накладення адміністративного стягнення, просить скасувати та звільнити його від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП на підставі ст. 22 цього ж Кодексу, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити. Зазначає про те, що суд першої інстанції при призначенні стягнення не врахував всіх обставин щодо правопорушення так і тих, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, офіційно працевлаштований, має позитивні характеристики, його дії не спричини істотної шкоди громадським або державним інтересам, а також на відсутність обставин, які обтяжують його відповідальність та наклав стягнення, яке фактично поставить його у скрутне матеріальне становище, оскільки він працює водієм маршрутного транспорту і має невелику заробітну плату. А тому, посилаючись на дані обставини, просить постанову суду першої інстанції в частині накладеного стягнення скасувати та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю правопорушення, обмежитись усним зауваженням.
При цьому, факт перевезення пасажирів маршрутним транспортним засобом у міському сполученні, в кількості, що перевищує кількість місць для сидіння, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу або визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб на 8 осіб, в часі і в місці зазначеному в протоколі апелянтом в апеляційній скарзі не оскаржується.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно протоколу, ОСОБА_1 30 жовтня 2020 року, о 11:04 год., в місті Луцьку, по вулиці Полонківській, 52, Волинської області, здійснював приміське перевезення пасажирів автомобільним транспортом, а саме транспортним засобом «I-VAN», державний номерний знак НОМЕР_1 , в кількості, що перевищує кількість місць для сидіння, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу або визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб на 8 осіб, чим порушив п.п. 7 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 та п.1 абзацу 1 Постанови Постанови Кабінету Міністрів від 22 липня 2020 року № 641.
Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, не заперечується в суді апеляційної інстанції правопорушником, а також доводиться зібраними матеріалами адміністративної справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 141586 від 30.10.2020 року (а.с.1), зі змістом якого останній ознайомлений, письмовими поясненнями ОСОБА_1 ( а.с.2), який не заперечував, що перевозив більшу кількість пасажирів, ніж передбачено технічною характеристикою транспортного засобу, відеозаписами із нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського на якому зафіксовано обставини: перевезення ОСОБА_1 30.10.2020 року о 11:04 год., в м. Луцьку по вулиці Полонківській, 52, пасажирів, які знаходилася в салоні транспортного засобу в стоячому положенні, при цьому, усі місця для сидіння пасажирів були зайняті. 
Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.
Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.
Враховуючи вищенаведені докази, які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і узгоджуються між собою та відтворюють картину вчиненого правопорушення, суддя вважає, що в діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, тому визнає останнього винним у порушенні правил щодо карантину людей.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Враховуючи особу правопорушника, який порушив умови карантину вперше, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, офіційно працевлаштований, має позитивні характеристики, його майновий стан, а також те, що в зв`язку з пандемією хвороби COVID-19 у країні складна економічна ситуація, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, чого буде достатньо для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 січня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП в частині накладення адміністративного стягнення скасувати.
На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП (ч.1 ст. 44-3 КУпАП в редакції від 06 липня 2020 року), за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.
Провадження у справі закрити.
Постанова набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя 
Волинського апеляційного суду          О.М.Клок