П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/8414/20	
Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого   судді - Вербицької Н.В.,
                                           суддів - Джабурії О.В.,
                                              - Кравченка К.В.,
          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Одеської митниці Держмитслужби на рішення Одеського окружного   адміністративного   суду   від   06 листопада 2020 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕДАНТА-АГРО" до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними і скасування рішення та картки відмови в митному оформленні товарів,

                                                  В С Т А Н О В И Л А :

25 серпня 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕДАНТА-АГРО" звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просило визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби №  UА500500/2020/000016/1 від 07.07.2020 року про коригування митної вартості та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500500/2020/01307.
          В обґрунтування позовних вимог ТОВ "ВЕДАНТА-АГРО" зазначило, що митниця протиправно, незважаючи на наявність усіх документів передбачених ст.53 МК України, прийняла рішення про коригування митної вартості. Товариство зазначило, що обставини, на які вказує відповідач в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, жодним чином не спростовують митної вартості, яка зазначена позивачем у поданій митній декларації і не є підставою для здійснення коригування митної вартості.
Відповідач відзив на позовну заяву не надав.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2020 року адміністративний позов ТОВ "ВЕДАНТА-АГРО" задоволено. Визнано протиправним та скасовано  рішення Чорноморської митниці Держмитслужби № UA UА500500/2020/000016/1  від 07 липня 2020 року про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500500/2020/01307.
Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що перевіркою поданих документів встановлено наявність невідповідностей, а саме: декларантом надано копію митної декларації країни відправлення без перекладу на державну мову; в коносаменті від 17.05.2020 року відсутня інформація щодо умов сплати фрахту “ Collect” чи “ Prepaid” , що в свою чергу може вплинути на рівень митної вартості товару; в інвойсі № UA-022465 від 12.05.2020 у прикінцевій частині зазначено "Проплата, якщо вона застосовується повинна прямо та безперечно означати доставку транспортного засобу в порт Одеса(Україна) на умовах DAT - ІНКОТЕРМС 2020, що суперечить даним у інвойсі, зазначеним у графі умови поставки - CFR Odessa Ukraine.
Відповідно п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження. 
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
          Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.
ТОВ «ВЕДАНТА-АГРО» з 30.06.2016 року зареєстрована в ЄДРПОУ (код 40611066), основним видом діяльності є торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами (код 45.11).
01.04.2020 року позивачем (покупець) укладений з компанією «LC MOTORS» (Республіка Корея) (продавець) зовнішньоекономічний контракт №251430, відповідно до якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець прийняти від продавця транспортні засоби (надалі товар). 
Згідно з п.1.2, п.4.1 Контракту, асортимент, кількість ціна за одиницю, загальна сума, термін оплати та інші умови поставки товару визначаються у специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного контракту Продавець постачає покупцю товарна умовах CFR Україна, Чорноморськ, Одеса, Южне («Інкотермс-2010») .
12.05.2020 року сторонами договору підписана Специфікація №120520 на поставку партії товару, зокрема на автомобіль, що був у використанні 1 шт. марка - RENAULT SAMSUNG; - Номер кузова (VIN) НОМЕР_1 ,вартість - 7 147 дол. США.
Для здійснення митного оформлення товару, поставленого за вказаним контрактом, позивачем подано митну декларацію № №UA500500/2020/248642 від 04.07.2020 року, в якій митну вартість товару визначено за першим методом (за ціною договору), а саме:
«Автомобіль з поршневим двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення (дизелем), що був у використанні 1 шт. - Марка RENAULT SAMSUNG; - Номер кузова (VIN) НОМЕР_1 ; - Модель QM6; - Робочий об`єм циліндрів 1995 см3; - Рік виготовлення 2017 р; - Модельний рік виготовлення 2017 р; - Колісна формула 4x4; - Номер двигуна нема даних; - Номер шасі нема даних; - Вид ТЗ легковий автомобіль; - Призначений для перевезення людей; - Загальна кількість місць для сидіння, включаючи місце водія 5; - Тип двигуна дизель; - Тип кузова універсал; - Колір сірий; - Торговельна марка RENAULT SAMSUNG; - Технічний стан - автомобіль має пошкодження: дефекти та подряпини ЛФП переднього бампера, заднього бампера, дверей задніх лівих та передніх лівих, крила заднього лівого. Деформація дверей задніх правих. Сліди відновлювального ремонту крила заднього правого. Подряпини накладки порога лівого, накладки переднього бампера. Країна виробництва: Республіка Корея, KR. Вивантажено з контейнера TCKU6029487»
          Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення подані наступні документи:
контракт №251430 від 01.04.2020; специфікація від 12.05.2020; інвойс та пакувальний лист від 12.05.2020 №UA-022465; домашній коносамент від 17.05.2020 №022465; лінійний коносамент від 17.05.2020 №М350061783; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 04.05.2020 №2828- 202003-011528; висновок від 04.07.2020 №1401-Е/20 експертного авто товарознавчого дослідження; довідка про відповідність рівню екологічних вимог від 30.06.2020 №52873- Д; акт про проведення фізичного огляду товарів та інших предметів від 01.07.2020; наряд від 25.06.2020 №176/2.
Не зважаючи на додатково подані позивачем документи, відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UА500500/2020/000016/1 від 07.07.2020 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500500/2020/01307.
В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів від 07.07.2020 року зазначено, що подані позивачем документи не містять всіх відомостей підтверджуючих числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України та наказу Мінфіну від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: 1. рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; 2. банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно - експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; 3. калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту; - згідно частини 2 статті 53 Митного кодексу України, якщо рахунок сплачено, декларантом для підтвердження митної вартості подаються банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - згідно статті 368 Митного кодексу України при визначенні фактурної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України. Таким чином, згідно частини 6 статті 54 Митного кодексу України, не подані основні документи, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість.
Одеська митниця Держмитслужби, приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів визначила їх митну вартість резервним методом, із застосуванням рівня митної вартості оформлених товарів, митне оформлення яких вже здійснено, проведено аналіз баз даних ЄАІС та встановлена митна вартість 9 306 дол. США (митна декларація №UА500100/2020/22963 від 19.02.2020 року).
          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що надання позивачем до розмитнення товару повного пакету документів, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів щодо ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
          Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке. 
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з ч. 1      ст.51 МК      України - митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього      Кодексу.
Частиною 1      ст.52 МК      України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому      розділом VIII цього Кодексу      та цією главою.
Відповідно до статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений у частині другій цієї статті.
При цьому, частиною третьою статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.
Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом із тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Згідно з ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів та зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Зі змісту цієї норми вбачається, що встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
У оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості від 07 липня 2020 року № UА500500/2020/000016/1  митним органом зазначені наступні підстави для коригування: 
декларантом надано копію митної декларації країни відправлення без перекладу на державну мову; 
в коносаменті від 17.05.2020 року відсутня інформація щодо умов сплати фрахту “ Collect” чи “ Prepaid” , що в свою чергу може вплинути на рівень митної вартості товару; 
в інвойсі № UA-022465 від 12.05.2020 у прикінцевій частині зазначено "Проплата, якщо вона застосовується повинна прямо та безперечно означати доставку транспортного засобу в порт Одеса(Україна) на умовах DAT - ІНКОТЕРМС 2020, що суперечить даним у інвойсі, зазначеним у графі умови поставки - CFR Odessa Ukraine.
          Щодо доводів митного органу, що декларантом надано копію митної декларації країни відправлення без перекладу на державну мову, судова колегія зазначає, що хоча копія експортної митної декларації країни відправлення була надана без перекладу на державну мову, вона містила інформацію, підтверджуючу числові значення складових митної вартості товарів, яку можливо ідентифікувати і без перекладу на українську мову.
          Крім того, судова колегія враховує доводи позивача, що такий переклад займав багато часу та те, що копія митної декларації з перекладом долучена позивачем до позовної заяви (а.с.66).
          Вимагаючи від ТОВ "Веданта-Агро" документи, підтверджуючі витрати на транспортування, митним органом не враховано, що поставка автомобіля здійснювалась на умовах поставки CFR, відповідно до ІНКОТЕРМС 2010
          Згідно з офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010 поставка товару на умовах CFR ("вартість і фрахт") передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару, а саме перевезення товару до порту призначення (фрахт).
          Оскільки умови поставки за базисом СFR Одеса (вартість і фрахт) «Інкотермс 2010» не передбачають обов`язку страхування товару, у митного органу відсутні підстави стверджувати, що витрати щодо фрахту є складовою митної вартості товару, який поставляється на умовах цього базису поставки.
          Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22 грудня 2020 року по справі № 420/2850/19.
          Крім того, доставка на умовах СFR Одеса відповідає п.4.1 контракту № 251430.
          Отже твердження відповідача про неможливість перевірки правильності визначеної декларантом митної вартості товарів за відсутності документів, що містять відомості про транспортування вантажу, не знайшли свого підтвердження.
          Доводи митного органу, що в інвойсі № UA-022465 від 12.05.2020 у прикінцевій частині зазначено "Проплата, якщо вона застосовується повинна прямо та безперечно означати доставку транспортного засобу в порт Одеса(Україна) на умовах DAT - ІНКОТЕРМС 2020, судова колегія також вважає такими, що не спростовують митну вартість автомобілю, який ввозиться. 
          Так, згідно останнього речення "прикінцевої частини" інвойсу № UA-022465, доставка транспортного засобу в порт Одеса(Україна) на умовах DAT - ІНКОТЕРМС 2020 або інших, що не виключає поставку на умовах CFR.
          Викладене підтверджується перекладом інвойсу, наданим позивачем до суду (а.с.64-65).
          Стосовно доводів відповідача про те, що причиною для витребування митним органом додаткових документів від декларанта стало спрацювання автоматизованої системи профілю  ризиків, колегія суддів зазначає наступне.
          Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованій системі аналізу та управління ризиками.
Крім того, відповідно до пунктів 2, 4 частини другої    статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Верховним Судом у постанові по справі № 260/718/19 від 25.02.2020 року викладена позиція, відповідно до якої рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.
          Між тим, як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем зазначено, що по товарам, митне оформлення яких вже здійснено є більшим ніж заявлено декларантом, з посиланням на МД № UA 500100/2020/2963 від 19.02.2020 року, однак  відповідачем вказано лише номер, дату та ціну по митній декларації, на підставі якої  здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати такі рішення обґрунтованими та мотивованими у контексті норм пунктів 2, 4 частини 2 статті 55 МК України.
          Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номеру та дати митної декларацій, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
При цьому розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.
За встановлених судом обставин, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані представником позивача для митного оформлення товару. При цьому досліджені судом документи, які містяться в матеріалах справи, є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не тільки не спростовані митним органом, але й взагалі залишені без уваги, а тому відповідачем безпідставно застосовано інший  метод визначення  митної вартості у спірному рішенні про коригування  митної вартості  товарів UА500500/2020/000016/1 від 07.07.2020.
          Судова колегія також звертає увагу на тому, що за наявності інформації щодо митного оформлення аналогічного, на думку відповідача, товару митний орган не застосував метод - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, а необґрунтовано обрав саме резервний метод. При цьому формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару та не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
          Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано. 
          Крім того, відповідно до положень Митного кодексу України, застосування Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, можливе лише у разу, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів,зазначених у ст.ст.58-63 цього кодексу, а отже з урахуванням встановлених обставин справи, відповідач помилково послався на цю угоду в оскаржуваному рішенні.
          Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятих митницею рішення про коригування митної вартості товарів.
          Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 07 вересня 2020 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.          
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 320, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2020 року – залишити без змін.
          Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий:                                                                       Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                       О.В.Джабурія

          Суддя                                                                                К.В.Кравченко