Справа № 307/2199/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        03 лютого 2021 року м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідачки Готри Т. Ю.,
суддів Собослоя Г.Г., Мацунича М. В., 
за участі секретарки судових засідань Терпай С. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Варга Дмитро Дмитрович, про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, Державного реєстратора сектору державної реєстрації Тячівської районної державної адміністрації Данилич Нелі Василівни, про визнання незаконними і скасування наказів, скасування державної реєстрації земельної ділянки та скасування державної реєстрації речового права, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 7 серпня 2020 року, постановлену суддею Бобрушком В.І., 

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, Державного реєстратора сектору державної реєстрації Тячівської районної державної адміністрації Данилич Н.В., про визнання незаконними і скасування наказів, скасування державної реєстрації земельної ділянки та скасування державної реєстрації речового права. 
5 серпня 2020 року представник позивачки ОСОБА_1 – адвокат Варга Д.Д. подав до суду заяву про забезпечення позову.
Заява обґрунтована тим, що позивачка користується земельною ділянкою, площею 0,3045 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в урочищі «Котелеб» за межами населеного пункту на території Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області. Ця обставина підтверджується довідкою № 461 від 16.06.2020, виданою Бедевлянською сільською радою Тячівського району Закарпатської області, протоколом постійної комісії цієї сільської ради з агропромислового комплексу, земельних ресурсів, підприємництва, торгівельного обслуговування населення і розвитку села № 1 від 22.05.2020 та заявами-згодами громадян від 18.07.2019. На замовлення ОСОБА_1 ТОВ «Моя Земля» виготовило проект землеустрою щодо відведення їй зазначеної земельної ділянки у власність. Даний проект із землеустрою був погоджений із сусідніми землевласниками та землекористувачами, була проведена державна експертиза землевпорядної документації, після чого цей проект поданий для реєстрації до Державного земельного кадастру.
Однак ОСОБА_1 отримала від державного реєстратора відділу у Тячівському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру внаслідок невідповідності електронного документа, а саме у зв`язку з співпадінням (накладкою) на 23,5363% із земельною ділянкою за кадастровим номером - 2124480400:04:003:0086 (рішення № РВ-2100440102020 від 13.05.2020). Цю відмову позивачка отримала у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 виготовили проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Котелеб», площею 0,2000 га, на території Бедевлянської сільської ради, за межами населеного пункту, без вилучення від землекористувача, без відповідних погоджень із сусідніми землевласниками та землекористувачами, із перекручуванням інформації щодо фактичних суміжних землекористувачів, унаслідок чого незаконно сформованій земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер - 2124480400:04:003:0086 та передано у власність ОСОБА_2 , що підтверджується протоколом постійної комісії Бедевлянської сільської ради з агропромислового комплексу, земельних ресурсів, підприємництва, торгівельного обслуговування населення та розвитку села № 1 від 22 травня 2020 року, письмовими поясненнями землекористувачів, згідно з яких установлено, що ОСОБА_2 спірною земельною ділянкою не користується і до цього часу не користувалася, самовільно встановила залізні труби по спірній межі та переорала засаджену подружжям ОСОБА_4 і ОСОБА_1 кукурудзу, чим порушила останніх права і свободи, завдала матеріальних збитків. 
З метою запобігання та попередження вчинення неправомірних дій з боку ОСОБА_2 , що стануть порушенням та завдадуть подальших матеріальних збитків позивачці, вважають за необхідне вжити заходів забезпечення позову відносно земельної ділянки за кадастровим номером - 2124480400:04:003:0086, яка є предметом даного спору, шляхом накладення на неї арешту та встановлення по відношенню до неї заборони вчиняти будь-які дії (поділ, об`єднання, міна, різного роду правочини) відповідачкою ОСОБА_2 та іншими особами. Посилався представник заявниці і на те, що за час судового розгляду та після винесення судового рішення, існує реальна загроза повторного порушення охоронюваного державою права, оскільки відсутність заборони відчуження чи вчинення будь-яких інших дій не перешкоджає відповідачам здійснити дії по відчуженню чи обтяженню зобов`язаннями спірної земельної ділянки, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.
За наведених обставин просив ужити заходів забезпечення позову відносно земельної ділянки, кадастровий номер - 2124480400:04:003:0086, що розташована за адресою: урочище «Котелеб» Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, шляхом накладення на неї арешту та забороною вчиняти щодо неї будь-які дії (поділ, об`єднання, міна, різного роду правочини) відповідачкою ОСОБА_2 та іншими особами. 

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 7 серпня 2020 року заяву про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на земельну ділянку, кадастровий номер - 2124480400:04:003:0086, що розташована в урочищі «Котелеб» Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області і належить відповідачці ОСОБА_2 , із забороною їй та іншим особам учиняти будь-які правочини щодо цієї земельної ділянки до закінчення провадження у даній цивільній справі.

Не погоджуючись із цією ухвалою місцевого суду відповідачка ОСОБА_2 подала на неї апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати.
Скарга мотивована тим, що на час її подання провадження у справі ще не було відкрито, а довідка № 461 від 16.06.2020, на яку посилається позивачка ОСОБА_1 , є незаконно виданою сільським головою, є підробленою і такою, що не відповідає обставинам з приводу використання земельної ділянки і, як наслідок, вона звернулася до правоохоронних органів про внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 358 КК України.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_2 представник позивачки ОСОБА_1 – адвокат Варга Д.Д. посилався на безпідставність скарги та просив її залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу суду – без змін.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 – адвокат Варга Д.Д. апеляційну скаргу не визнав.

Заслухавши суддю-доповідачку, пояснення представника позивачки ОСОБА_1 – адвоката Варги Д.Д., перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом установлено, що у серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, Державного реєстратора сектору державної реєстрації Тячівської районної державної адміністрації Данилич Н.В., про визнання незаконними і скасування наказів, скасування державної реєстрації земельної ділянки та скасування державної реєстрації речового права. 
Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області Бобрушка В.І. від 04.09.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за цим позовом ОСОБА_1 (а.с.36). 
Згідно з частинами першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам учиняти дії щодо предмета спору тощо. Приписами частин 2, 3 цієї ж статті констатовано, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову та заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії тощо. 
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. 
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.
Водночас при розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову. Зазначені обставини є підставою позову та підлягають установленню та доведенню під час розгляду справи по суті. 
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. 
З огляду на наведене, апеляційний суд уважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про необхідність ужиття заходів забезпечення даного позову, оскільки позивачка обґрунтувала і довела відповідними доказами, що існують об`єктивні ризики реального невиконання чи утруднення виконання майбутнього можливого рішення суду на її користь, що наявна очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам й інтересам ОСОБА_1 до ухвалення рішення у справі, а вжиття заходів забезпечення позову не порушить прав і законних інтересів інших учасників процесу. 
Відповідно до характеру спору і змісту позовних вимог, апеляційний суд уважає, що вказані види забезпечення позову, які просить застосувати заявниця ОСОБА_1 є достатніми, необхідними та співмірними заходам забезпечення позову за обставин зазначеного спору. 
Водночас апеляційний суд зауважує, що накладеним судом першої інстанції арештом на вказану земельну ділянку та забороною вчиняти по відношенню до неї будь-яких правочинів, не обмежуються та не позбавляються права відповідачки ОСОБА_2 щодо її володіння та користування нею.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
За таких обставин оскаржувана ухвала є законною й обґрунтованою та підстав для її зміни чи скасування, апеляційний суд не вбачає.
З урахуванням наведеного, на думку колегії суддів, ухвала суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 7 серпня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і підлягає оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повне судове рішення складено 12 лютого 2021 року.

 Суддя-доповідачка
Судді