ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 603/751/20	Головуючий у 1-й інстанції Галіян І.М. 	
Провадження № 33/817/115/21 	Доповідач - Сарновський В.Я.	
Категорія - ч.2 ст.85 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ДП “Бучацьке лісове господарство” - адвоката Панчука С.М. на постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 23 грудня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В: 

Вказаною постановою адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Повернуто ОСОБА_1 вилучені у нього згідно протоколу про адміністративне правопорушення №000097 від 29.11.2020 року: посвідчення мисливця ТН-017824; контрольну картку ТН-137047.
Згідно постанови 29 листопада 2020 року близько 09 год. 30 хв. ОСОБА_1 проводив полювання з розчохленою зібраною мисливською рушницею ТОЗ-63, 16 кб № НОМЕР_1 в лісових мисливських угіддях ДП Бучацького лісгоспу «Криницьке лісництво», ур. Яргорів на козулю Європейську без належного на те дозволу, а саме без ліцензії на право добування козулі Європейської на території Яргорівської сільської ради ОТГГ Монастириська (на тварин не зазначених у дозволі), чим порушив ч. 1 ст. 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання».
В апеляційній скарзі представник ДП “Бучацьке лісове господарство” - адвокат Панчук С.М. просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.85 КУпАП, також просить поновити йому строк апеляційного оскарження. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.85 КУпАП. Зазначає, що ОСОБА_1 свою вину у добуті козулі Європейської визнав повністю.
Заслухавши доводи представника ДП “Бучацьке лісове господарство” - адвоката Панчука С.М., який просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.
Що стосується клопотання апелянта щодо поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Монастириського районного суду Тернопільської області від 23 грудня 2021 року, суддя приходить до висновку, що його слід поновити, виходячи з наступного.
Так, як вбачається з постанови судді, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута без участі апелянта. Згідно з матеріалів справи, суд першої інстанції 15 січня 2021 року направляв копію постанови апелянту, однак, відомості про те, що він її отримав відсутні. Про існування постанови ДП “Бучацькому лісовому господарству” стало відомо 19 січня 2021 року. Апеляційна скарга подана 29 січня 2021 року. 
З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, так як він пропущений з поважних причин. 
Щодо доводів апеляційної скарги в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.
За змістом ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст. 251КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку, встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. До таких даних відносять: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та інші документи.
Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.
Рішення судді місцевого суду про закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 85 КУпАП є законним та відповідає фактичним обставинам справи з огляду на наступне.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 000097 від 29 листопада 2020 року ОСОБА_1 проводив полювання з розчохленою зібраною мисливською рушницею ТОЗ-63, 16 кб № НОМЕР_1 в лісових мисливських угіддях ДП Бучацького лісгоспу «Криницьке лісництво», ур. Яргорів на козулю Європейську без належного на те дозволу, а саме без ліцензії на право добування козулі Європейської на території Яргорівської сільської ради ОТГГ Монастириська (на тварин не зазначених у дозволі), чим порушив вимоги ч.1 ст. 20 Закону України “Про мисливське господарство та полювання” відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 85 КУпАП. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про мисливське господарство та полювання» з метою раціонального використання мисливських тварин, охорони диких тварин, а також середовища їх перебування забороняється полювати без належного на те дозволу, а саме: без документів, визначених статтею 14 цього Закону; полювання на тварин, які не зазначені у дозволах на добування мисливських тварин або понад встановлену в цих дозволах норму.
Документами на право полювання є: посвідчення мисливця; щорічна контрольна картка обліку добутої дичини і порушень правил полювання з відміткою про сплату державного мита; дозвіл на добування мисливських тварин (ліцензія, відстрільна картка, дозвіл на діагностичний та селекційний відстріл тощо); відповідний дозвіл на право користування вогнепальною мисливською зброєю у разі її використання; паспорт на собак мисливських порід, інших ловчих звірів і птахів у разі їх використання під час полювання.
Зазначені документи мисливець зобов`язаний мати під час здійснення полювання, транспортування або перенесення продукції полювання і пред`являти їх на вимогу осіб, уповноважених здійснювати контроль у галузі мисливського господарства та полювання.
Згідно ч.2 ст. 85 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку повторного порушення правил полювання (полювання без належного на те дозволу, в заборонених місцях, у заборонений час, забороненими знаряддями або способами, на заборонених для добування тварин) чи таке, яке мало наслідком добування, знищення або поранення тварин.
Аналізуючи зазначені обставини у протоколі та вищевказані норми права, порушення яке інкримінують ОСОБА_1 , вважаю, що суд першої інстанції правильно встановив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, так як, у матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 85 КУпАП, а також його дії, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не кваліфіковано за ознакою порушення яке мало наслідком добування, знищення або поранення тварини, так як у фабулі правопорушення, викладеною в протоколі про адміністративне правопорушення № 000097 від 29 листопада 2020 року посадовою особою яка його складала не зазначено, що останній з допомогою мисливської рушниці добув козулю Європейську за відсутності дозволу на право добування мисливських тварин.
Твердження апелянта у скарзі про те, що ОСОБА_1 свою вину у добуті козулі Європейської визнав повністю, не є підставою для скасування постанови Монастириського районного суду Тернопільської області від 23 грудня 2020 року, так як, посадовою особою при складанні протоколу не вірно сформульовано суть адміністративного правопорушення, що є грубим порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а суд позбавлений процесуальної можливості вносити зміни чи редагувати фабулу правопорушення, у тому числі, самостійно встановлювати та зазначати який саме пункт нормативно-правового акту був порушений.
Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 85 КУпАП.
За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ДП “Бучацьке лісове господарство” - адвоката Панчука С.М. залишити без задоволення, а постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 23 грудня 2021 року відносно ОСОБА_1 — без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя