УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

03 березня 2021 року 

м. Київ

справа № 560/251/19
адміністративне провадження № К/9901/5379/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П., 

перевірив касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області
на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року (колегія у складі суддів Шидловського В.Б., Курка О.П., Іваненко Т.В.)
у справі № 560/251/19
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області
про зобов`язання вчинити дії.

УСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - ГУ ПФУ в Хмельницькій області), у якому просив зобов`язати відповідача здійснити виплату заборгованості з пенсії за період з 01.04.2017 до 31.10.2017 у розмірі 31 694,22 грн, за липень 2018 року у розмірі 8 273,22 грн.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.02.2019 позов задоволено.
Зазначене судове рішення у апеляційному порядку не переглядалося та набрало законної сили.
У вересні 2020 року позивач подав до суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення від 19.02.2019.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.09.2020 було відмовлено у задоволенні цієї заяви.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021 скасовано ухвалу суду першої інстанції від 28.09.2020, заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення задоволено; зобов`язано ГУ ПФУ в Хмельницькій області протягом 10 днів подати звіт про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.02.2019.
17.02.2021 ГУ ПФУ в Хмельницькій області подало касаційну скаргу, що 19.02.2021 надійшла до Верховного Суду, у якій із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права просила скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021, та відмовити у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.
Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що питання щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт вирішується судом виключно під час постановлення судового рішення, крім того, є лише правом суду. Під час розгляду справи ОСОБА_1 не заявляв вимог щодо зобов`язання Пенсійного фонду подати звіт щодо виконання судового рішення. Висновок суду апеляційної інстанції щодо встановлення судового контролю є помилковим та необґрунтованим.  
ГУ ПФУ в Хмельницькій області клопоче звільнити від сплати судового збору, покликаючись на те, що не має можливості сплатити судовий збір у зв`язку з відсутністю коштів, призначених на цю мету. 
Вирішуючи зазначене клопотання, Суд виходить з такого. 
Відповідно до статті 1 Закону України від 08 липня 2011 року №         3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №         3674-VI) судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. 
Об`єктами справляння судового збору є процесуальні дії, за які справляється судовий збір, встановлені у статті 3 Закону № 3674-VI.
Стосовно документів, за подання яких судовий збір справляється, стаття  4 Закону № 3674-VI установлює розміри ставок судового збору.
Разом з тим, ст. 4 Закону № 3674-VI не передбачено ставки судового збору за звернення із заявою в порядку контролю за виконанням судового рішення.
Не містить таких положень щодо необхідності сплати судового збору й ст. 382 КАС України, яка регулює порядок вирішення питання щодо судового контролю.
Верховний Суд у постановах від 14.02.2018 у справі № 2а/0470/2563/12 та від 22.01.2020 у справі № 440/207/19 сформулював висновок про таке: 

«за законом, на позивача не поширюється обов`язок сплати судового збору за звернення до суду з такою заявою, а тому відповідно і з апеляційною скаргою».

У цій справі судове рішення апеляційної інстанції про встановлення судового контролю оскаржує відповідач - суб`єкт владних повноважень. 
Зважаючи на це, Суд вважає, що за відсутності у законодавстві вимог щодо необхідності сплати судового збору особою, яка просить суд встановити захід судового контролю, судовий збір не сплачується й за подання апеляційної чи касаційної скарги не лише позивачем, але й суб`єктом владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення.
За викладених обставин, у задоволенні клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги слід відмовити.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження у справі, Суд виходить з такого.
Частиною 1, 2 ст. 382 КАС України передбачено право суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - встановити новий строк подання звіту, накласти штраф.
Разом з тим, зазначене не позбавляє позивача можливості звернутися до суду із клопотанням про встановлення судового контролю після прийняття судом рішення у справі, у разі існування ризику його не виконання.
Зокрема, Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 20.06.2018 у справі № 800/592/17 задовольнила клопотання позивача про встановлення судового контролю вже після ухвалення рішення у справі.
У цій справі суд апеляційної інстанції встановив, що Пенсійний фонд на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.02.2019 нарахував ОСОБА_1 пенсію у загальному розмірі 39 967,44 грн, проте не провів виплату цієї суми.
У такому разі позивач мав право звернутися до суду для вжиття заходів контролю виконання судового рішення, а суд апеляційної інстанції - підстави для зобов`язання Пенсійного фонду подати звіт щодо виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.02.2019.
У доводах касаційної скарги Пенсійний фонд покликається на постанови Верховного Суду від 23.04.2020 у справі № 560/523/19, від 31.07.2018 у справі № 235/7638/16-а, від 29.07.2020 у справі № 686/23330/16-а, у яких не було сформульовано висновку щодо питання встановлення судового контролю після прийняття судом рішення.
Зважаючи на викладене, Суд вважає, що правильне застосовування суд апеляційної інстанції норми ст. 382 КАС України є очевидним.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За викладених обставин, Суд вважає, що касаційну скаргу ГУ ПФУ в Хмельницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021 слід визнати необґрунтованою, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст. 328-335, 338, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1.          Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про звільнення від сплати судового збору.
2.          Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року у справі № 560/251/19.
3.           Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб