УХВАЛА

11 лютого 2021 року 
м. Київ

Справа №  916/1024/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Малашенкової  Т.М. (головуючий), Булгакової І.В., Селіваненка В.П.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дністровська»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.08.2020 та
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2020

у справі № 916/1024/20

за позовом Фермерського господарства «Джондір-Б»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дністровська» (далі - ТОВ «Агрофірма «Дністровська», скаржник, відповідач)
про стягнення 150 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Агрофірма «Дністровська» 27.01.2021 (згідно з відміткою штампу на першій сторінці касаційної скарги) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.08.2020 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 у справі № 916/1024/20 змінити, доповнивши її резолютивну частину висновками щодо повернення ТОВ «Агрофірма «Дністровська» судового збору за подання зустрічної позовної заяви у справі № 916/1024/20.

Предметом касаційного оскарження є ухвала Господарського суду Одеської області від 31.08.2020 та постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 у справі № 916/1024/20 про залишення зустрічного позову без розгляду.

Вирішуючи питання щодо прийнятності касаційної скарги та наявності підстав для відкриття/відмови у відкритті касаційного провадження, дослідивши матеріали касаційної скарги ТОВ «Агрофірма «Дністровська» у контексті оскаржуваних судових рішень, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

У квітні 2020 року Фермерське господарство «Джондір-Б» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до ТОВ «Агрофірма «Дністровська», в якому просило суд стягнути з останнього заборгованість за договором поставки з розстроченням платежів № 14 від 19.07.2017 у розмірі 150 000,00 грн, за неналежне виконання відповідачем зобов`язання з оплати вартості товару, поставленого позивачем.

30.07.2020 до Господарського суду Одеської області від ТОВ «Агрофірма «Дністровська» до ФГ «Джондір-Б» надійшла зустрічна позовна заява про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 18 від 01.08.2018, укладеного між ФГ «Джондір-Б» та ТОВ «Агрофірма «Дністровська».

В подальшому, 13.08.2020 від ТОВ «Агрофірма «Дністровська» до Господарського суду Одеської області надійшла заява про залишення без розгляду зустрічного позову.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 31.08.2020 у справі №  916/1024/20 задоволено заяву ТОВ «Агрофірма «Дністровська» про залишення зустрічного позову без розгляду; залишено без розгляду зустрічний позов ТОВ  «Агрофірма «Дністровська» до ФГ «Джондір-Б» про визнання недійсним договору.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою місцевого господарського суду в частині стягнення судових витрат, ТОВ «Агрофірма «Дністровська» звернулось до Південно-західного апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просило ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.08.2020 у справі № 916/1024/20 змінити, доповнивши її резолютивну частину висновками щодо повернення ТОВ «Агрофірма «Дністровська» судового збору за подання зустрічного позову у справі №  916/1024/20.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 у справі № 916/1024/20 апеляційну скаргу ТОВ «Агрофірма «Дністровська» залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.08.2020 у справі № 916/1024/20 - без змін.

Судове рішення мотивоване тим, що оскільки ТОВ «Агрофірма «Дністровська» звернулося до Господарського суду Одеської області із заявою про залишення свого ж зустрічного позову без розгляду, то судовий збір сплачений за його подання, у відповідності до приписів частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», не підлягає поверненню.

Як зазначалось вище, ТОВ «Агрофірма «Дністровська» не погоджуючись із ухвалою та постановою господарських судів, звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.08.2020 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 у справі № 916/1024/20 змінити, доповнивши її резолютивну частину висновками щодо повернення ТОВ «Агрофірма «Дністровська» судового збору за подання зустрічної позовної заяви у справі № 916/1024/20.

На обґрунтування своєї правової позиції ТОВ «Агрофірма «Дністровська» вказує, що оскаржувані судові рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права, оскільки за своїм змістом не відповідають вимогам статей 130, 226 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України). Скаржник зазначає, що всупереч правових приписів, в оскаржуваних судових рішеннях не вирішено питання про повернення судового збору на користь позивача за зустрічним позовом  - ТОВ  Агрофірма  Дністровська.

Проте, Верховний Суд зазначає, що посилання скаржника стосовно  повернення судового збору за подання  зустрічного позову у справі №  916/1024/20 є безпідставними, з огляду на таке.

Так, у відповідності до частини другої статті 226 ГПК України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішується питання про розподіл судових витрат, про повернення судового збору з бюджету. 
В той же час, відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:
1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;
2) повернення заяви або скарги;
3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;
4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Разом з тим, матеріали справи містять, заяву ТОВ «Агрофірма «Дністровська» про залишення без розгляду зустрічного позову, яка подана в порядку пункту 5 частини першої статті 226 ГПК України.

Отже, враховуючи те, що зустрічну позовну заяву залишено без розгляду за заявою ТОВ «Агрофірма «Дністровська», а також приписи пункту 4 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за її подання поверненню не підлягає.

Відтак, правильне застосування судами попередніх інстанцій норм  ГПК України  під час постановлення ухвали Господарського суду Одеської області від 31.08.2020 та постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 у справі № 916/1024/20, є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення цих норм.

Відповідно до частини другої  статті 293 ГПК України  у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Статтею 129 Конституції України  передбачено, що серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Разом з цим заінтересовані особи, які звертаються до касаційного суду зі скаргами мають розуміти, що Верховний Суд є «судом права», а не «фактів», який забезпечує сталість та єдність судової практики, а тому посилання у касаційній скарзі на недоведеність обставин справи чи на перевагу одних доказів над іншими не допускається.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 05.04.2018 справа «ZUBAC v. CROATIA» (№ 40160/12, ЄСПЛ, § 83) вказано, що застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

Враховуючи, що повноваження суду касаційної інстанції обмежено перевіркою правильності застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, зважаючи на особливий статус Верховного Суду, вирішення питання про можливість відкриття касаційного провадження відноситься до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг цим судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення «розгляду заради розгляду».

Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (MUSHTA v. UKRAINE 8863/06, § 37, ЄСПЛ, від 18 листопада 2010 року).

Виходячи з наведеного, Верховний Суд дійшов до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Агрофірма «Дністровська» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.08.2020 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 у справі № 916/1024/20 у відповідності до частини другої  статті 293 ГПК України, оскільки правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями      234,  235, частиною другою статті  293 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Дністровська» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.08.2020 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 у справі № 916/1024/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                              Т. Малашенкова

Суддя                                                                                               І. Булгакова

Суддя                                                                                               В. Селіваненко