УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/5589/20 Головуючий у 1-й інст. Рожкова О. С. 
Категорія 39 Доповідач Шевчук А. М.  
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:
                       
головуючої судді Шевчук А.М.,   
                                 суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,
       
розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) у м. Житомирі
цивільну справу №296/5589/20 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»
на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15 вересня 2020 року, яке ухвалене під головуванням судді Рожкової О.С. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі – АТ КБ «ПриватБанк» або банк) звернулося до суду із позовом до  ОСОБА_1 . Просило стягнути заборгованість у сумі 18 413,45 грн., яка складається із: простроченого тіла кредиту в сумі 12 201,60 грн.; прострочених процентів у сумі 4 858,83 грн.; та штрафу – 500 грн. (фіксованої частини) і 853,02 грн. (процентної складової). Свої вимоги обґрунтовувало тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» із метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву від 06 липня 2010 року №б/н. Банком на підставі договору про надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом. Відповідач отримала кредитну картку, яка у подальшому була перевипущена. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшений до 13 000 грн. ОСОБА_1 належно не виконує свої фінансові зобов`язання, у зв`язку із чим станом на 02 червня 2020 року утворилася вищевказана заборгованість.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 15 вересня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Зазначає, що Правила та умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам та до матеріалів справи додана редакція саме тих Умов та правил надання банківських послуг з Тарифами, які діяли станом на дату підписання відповідачем анкети-заяви. Кредитний договір, укладений між сторонами, є фактично договором приєднання. Підписавши анкету-заяву, відповідач погодилася з його умовами. Окрім того, у матеріалах справи міститься підписана відповідачем довідка про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду, в якій сторони погодили усі істотні умови договору: розмір процентної ставки та порядок нарахування процентів за користування кредитними коштами; розмір, порядок та умови нарахування неустойки за прострочення виконання зобов`язання. Проте, суд першої інстанції не надав належної оцінки зазначеній довідці та безпідставно дійшов висновку про неузгодження сторонами в письмовому вигляді істотних умов кредитного договору. Із розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів убачається, що відповідач користувалася кредитними коштами, отримувала кошти через банкомати, розраховувалася у торговельних закладах, що свідчить про визнання нею умов договору. 

ОСОБА_1 23 листопада 2020 року тримала копії: апеляційної скарги із додатками та ухвали про відкриття апеляційного провадження. Дана обставина підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке знаходиться у матеріалах справи. Отримавши ухвалу про відкриття апеляційного провадження, у якій роз`яснено судом право на подання відзиву на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відмовляючи банку в задоволені позовних вимог у повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що відсутні підстави вважати, що Умови та правила надання банківських послуг є частиною кредитного договору, оскільки цей документ не містить підпису  позичальника. 

Колегія суддів апеляційного суду не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних мотивів.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що 06 липня 2010 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір шляхом підписання останньою анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.32).

В анкеті-заяві відповідачем обрано опцію «Платіжна карта кредитка «Універсальна». Зазначено, що відповідач згодна із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася та погодилася з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Має місце у заяві й застереження про те, що Умови та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. Клієнт зобов`язалася виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умовами, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст.1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмові формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). 

Згідно з частиною першою ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, окрім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків при застосуванні конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Із матеріалів справи вбачається, що банком на підтвердження обґрунтування позову надано суду, крім розрахунку заборгованості, виписку про рух коштів за картками, яка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5. Зазначена виписка є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитних карток зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, яка відповідачем належними доказами не спростована (а.с.18-29).

Також у матеріалах справи міститься довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_1 , в якій відображено зміну кредитного ліміту в період з 06 липня 2010 року по 19 грудня 2019 року. Так, станом на 06 липня 2010 року кредитний ліміт був установлений у розмірі 1 000 грн., на 14 лютого 2011 року – 1 200 грн., на 23 січня 2012 року – 1 050 грн., на 29 лютого 2012 року – 980 грн., на 17 грудня 2012 року – 620 грн., на 08 лютого 2013 року – 580 грн., на 11 березня 2013 року – 550 грн., на 22 березня 2013 року – 520 грн., на 22 квітня 2013 року – 480 грн., на 24 травня 2013 року – 440 грн., на 24 жовтня 2013 року – 4 000 грн., на 05 липня 2017 року – 8 000 грн., на 19 жовтня 2017 року – 13 000 грн. та на 23 жовтня 2019 року – 12 990 грн. (а.с.30).

Проте, вирішуючи спір, суд першої інстанції на зазначені докази уваги не звернув та обставин, які ними підтверджуються, не врахував, у зв`язку із чим дійшов неправильного висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача фактично отриманих, використаних, але не повернутих ним банку в повному обсязі коштів. Отже, враховуючи вищенаведене, а також ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконувала умови кредитного договору, фактично отримані та використані кошти в добровільному порядку банку повністю не повернула, що свідчить про порушення прав банку, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку про те, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення тіла кредиту підлягає до скасування з ухваленням у цій частині нового судового рішення, яким заборгованість за тілом кредиту в сумі 12 201,60 грн. стягується у повному обсязі.

Також 06 липня 2010 року ОСОБА_1 підписана довідка про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка «Універсальна» 55 днів пільгового періоду, в якій зазначені, зокрема, базова процентна ставка, процентна ставка на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування та штраф (а.с.33).

Так, за умовами довідки про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка «Універсальна», 55 днів пільгового періоду, на якій міститься підпис відповідача, визначено базову процентну ставку в розмірі 2,5% в місяць та процентну ставку (в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування у розмірі 3,75%. Окрім того, у довідці також визначено, що штраф при порушенні термінів платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів становить - 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом із урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Отже, довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду є частинами кредитного договору.

Із огляду на викладене вище, рішення суду першої інстанції підлягає до скасування із ухваленням нового судового рішення, яким стягується із позичальника заборгованість за тілом кредиту, процентами за користування кредитними коштами та штраф.

У силу приписів ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача, оскільки з її вини справа доведена до суду.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст.367-368,374,376,381-382,384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити.
Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15 вересня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (код ЄДРПОУ 14360570; м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) заборгованість за кредитним договором від 06 липня 2010 року №б/н станом на 02 червня 2020 року в сумі 18 413 грн. 45 коп., яка складається із: заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 12 201 грн. 60 коп., простроченими процентами – 4 858 грн. 83 коп. та штрафу – 500 грн. (фіксованої частини) і 853 грн. 02 коп. (процентної складової).
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (код ЄДРПОУ 14360570; м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) 5 255 грн. судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Головуюча Судді: