ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 826/11511/15
адміністративне провадження № К/9901/26271/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві
на  постанову  Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2015 (суддя Іщук І.О.)
та  постанову  Київського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2016 (Головуючий суддя Глущенко Я.Б., судді: Пилипенко О.Є., Шелест С.Б.)
у справі  № 826/11511/15
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Велтайм»
до  Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у   м. Києві
про  визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Велтайм» (далі - позивач, ТОВ «Велтайм») звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у  м. Києві (далі - відповідач, ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві), в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 24 квітня 2015 року №0003172203.
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2015 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 24.04.2015 № 0003172203 в частині нарахування штрафних санкцій у розмірі 33  750 грн. 
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2016 скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2015 та задоволено адміністративний позов частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 24 квітня 2015 року № 0003172203 в частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Велтайм» штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 79 275,00 грн. У решті позову Товариству з обмеженою відповідальністю «Велтайм» відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2015 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2016 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.  
Касаційна скарга складається із цитувань встановлених в актах перевірки порушень та положень законодавства, якими встановлена відповідальність за встановлені порушення.
Позивач письмово проти доводів касаційної скарги заперечує, вважає рішення суду апеляційної інстанції законним, обґрунтованим, а тому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2018 касаційну скаргу разом з матеріалами справи було передано судді-доповідачу Васильєвій І.А. та визначено склад колегії суддів, до якої також входять судді: Пасічник С.С. та Юрченко В.П.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що Головним управлінням ДФС у Житомирській області 20.01.2015 проведено фактичну перевірку з питань дотримання порядку розрахунків, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів господарської одиниці АЗС ТОВ «Велтайм», що розташована за адресою: АДРЕСА_1.
За результатами перевірки складено акт від 23.01.2015 р. № 005/26-50-22-03/38130447.
Перевіркою встановлено наступні порушення:
1) п. 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків - 81765,35 грн. (перераховано оператором АЗС ОСОБА_1 власноручно), сума готівкових коштів, яка зазначена в денному звіті РРО- 80 519,41 грн, невідповідність склала - 1245,94 грн;
2) п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637, а саме: в книзі обліку розрахункових операцій 2650010201 «р»/5 від 13.11.2014 в розділі 2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» не забезпечено оприбуткування готівкової виручки в повному обсязі в день її надходження на підставі фіскального звітного чеку № 1068 від 06.12.2014 на загальну суму 16 694,89 грн (записи відсутні).
За результатами проведеної перевірки ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 05.02.2015 № 0001382203 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 83 475,45 грн:
-   за порушення п. 13 ст. 3 Закону № 265 та відповідно до п. 1 ст. 17 Закону № 265 застосована фінансова санкція в розмірі 1,00 грн;

-  за порушення п. 2.6 Положення та відповідно до п. 1 Указу Президента від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» застосовано фінансову санкцію в розмірі 83 474,45 грн. (5*16694,89 грн).
Крім того, ГУ ДФС у Житомирській області 20.01.2015 р. проведено фактичну перевірку з питань дотримання порядку проведення розрахунків, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів господарської одиниці АЗС ТОВ «Велтайм», що розташована за адресою: м. Коростень, вул. Красіна, 9.
За результатами перевірки складено акт перевірки від 23.01.2015 р. № 006/26-50-22-03/38130447.
Перевіркою встановлено порушення:
1) п. 1 ст. 3 Закону № 265, а саме: реалізація паливно-мастильних матеріалів  (відповідно до Z-звіту № 0002) через незареєстрований реєстратор розрахункових операцій фіскальний номер 3000073987 (зареєстрований у ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві 08.08.2014 р.) за 07.08.2014 на загальну суму 24460,61 грн;
2)   п. 13 ст. 3 Закону № 265, а саме: сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків - 34 298,78 грн. (перераховано оператором АЗС ОСОБА_2 власноручно), сума готівкових коштів, яка зазначена в денному звіті РРО - 34 298,36 грн, невідповідність склала - 0,39 грн;
3)  п. 12 ст. 3 Закону № 265, а саме: на ведення обліку товарних запасів за місцем реалізації, зберігання, встановлено нестачу бензину «А-92» на загальну суму 12 378,23 грн;
4) п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637, а саме: незабезпечено своєчасне оприбуткування готівкової виручки в книзі обліку розрахункових операцій № 3000073987/1 від 08.08.2014 в сумі 11 515,69 грн, відповідно до Z-звіту № 0002 за 07.08.2014.
За результатами проведеної перевірки ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві винесено податкові повідомлення-рішення від 05.02.2015 № 0001392203 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 82 336,30 грн:
-  за порушення п. 1 ст. 3 Закону № 265 та відповідно до п. 1 ст. 17 Закону № 265 застосовано фінансову санкцію в розмірі 1,00 грн.;
-  за порушення п. 13 ст. 3 Закону № 265  та відповідно до п. 1 ст. 17 Закону № 265 застосовано фінансову санкцію у розмірі 0,39 грн.;
- за порушення п. 12 ст. 3 Закону та відповідно до ст. 20 Закону № 265 застосовано фінансову санкцію в розмірі 24756,46 грн. (2*12378,23 грн.);
- за порушення п. 2.6 Положення та відповідно до п. 1 Указу Президента від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» застосовано штрафну санкцію в розмірі 57 578,45 грн (5*11515,69 грн).
За результатами первинного адміністративного оскарження, Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято рішення від 14.04.2014 р. № 6295/10/26-15-10-08-16, яким скасовано податкові повідомлення-рішення від 05.02.2015 № 0001382203, № 0001392203 та зобов`язано ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві вжити заходів щодо прийняття податкових повідомлень-рішень про застосування штрафних санкцій, відповідно до вимог чинного законодавства, а скарги від 13.02.2015 р. № 57/02, № 58/02 задоволено частково.
На підставі вищевказаного рішення, ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято нові податкові повідомлення-рішення:

- № 0003162203 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1,00 грн. за порушення п. 13 ст. 3 Закону № 265;
- № 0003172203 від 24.04.2015 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 83 474,45 грн. за порушення п. 2.2, п. 2.6 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. № 637;
- № 0003182203 від 24.04.2015 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 24 757,85 грн. за порушення п. 1, п. 3, п. 12, п. 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;
- № 0003192203 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 57 578,45 грн. за порушення п. 2.2, п. 2.6 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. № 637.
На вищезазначені податкові повідомлення-рішення позивачем було подано скарги до ГУ ДФС у м. Києві.  Рішенням ГУ ДФС у м. Києві від 08.05.2015 р. № 7593/10/26-15-10-08-16 скарги позивача було залишено без розгляду.
Підставою для застосування штрафних санкцій за оскаржуваним податковим повідомлення-рішенням слугували висновки податкового органу, що в книзі обліку розрахункових операцій 2650010204 «Р»/5 від 13 листопада 2014 року в розділі №2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» відповідно до фіскального звітного чеку №1068 від 06 грудня 2014 року не забезпечено оприбуткування готівкової виручки в повному обсязі в день її надходження, а саме: неоприбутковано готівкові кошти на загальну суму 16 694,89 грн, що є порушенням пунктів 2.2, 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637.
В зв`язку з чим податковим органом на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, абз.3. статті 1 Указу Президента України від 12 червня 1995 року N 436 ( з урахуванням змін, внесених Указом від 07.09.2001 № 802/2001) застосовано до позивача суму штрафних санкцій у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми (16  694,89 х 5).
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що доказами наявними в матеріалах справи підтверджуються безготівкові розрахунки щодо реалізації дизельного пального 06.12.2014 на підставі паливної картки лише з ФОП ОСОБА_3 , отже податкове повідомлення-рішення від 24.04.2015 № 0003172203 є протиправним та підлягає скасуванню в частині нарахування штрафних санкцій за неоприбуткування готівки в сумі 6 750,00 грн. Тобто, з урахуванням положень абз. 3 ст. 1 Указу Президента України 12 червня 1995 року N 436/95, нарахуванням відповідачем штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 33 750,00 грн. (6 750,00*5) є протиправним.
Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується реалізація позивачем пального шляхом безготівкових розрахунків. Умовами договорів між позивачем та ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_3 передбачено безготівковий рахунок за паливо. Крім того, судом встановлено, що відображення в фіскальному звітному чеку № 1068 виду розрахунків за пальне об`ємом 1050 грн на суму 15  855 грн «готівкою» вказано помилково. При цьому, судом апеляційної інстанції зазначено, що позивач визнав ту обставину, що сума готівкових коштів у розмірі 839,89 грн дійсно надходила в касу АЗС 06 грудня 2014 року, і, як убачається зі змісту КОРО 26500104204 «Р»/5 від 13 листопада 2014 року, запис про їх оприбуткування міститься нижче рядка, в якому вказано про проведення податкової перевірки 13 січня 2015 року. Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені готівкові кошти, на порушення пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, були несвоєчасно оприбутковані позивачем. При цьому, колегія суддів зауважила, що запис у КОРО про надходження в касу АЗС коштів в сумі 839,89 грн стосується Z-звіту №1069, а тому не може бути підтвердженням своєчасного оприбуткування цих коштів згідно фіскального звітного чека №1068.
Рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржувалося. 
Так судом апеляційної інстанції встановлено, що за 06 грудня 2014 року денний обіг готівки у касі АЗС №2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, Житомирська область, і на якій позивачем здійснюється господарська діяльність з реалізації паливно-мастильних матеріалів, становив 16 694,89 грн. Про ці обставини свідчить наявна в матеріалах справи копія фіскального звітного чеку (Z-звіт № 1068 від 06 грудня 2014 року).
Із вказаного документа слідує, що на зазначеній АЗС протягом 06 грудня 2014 року було відпущено 46,35 л дизельного палива за готівку на суму 699,89 грн, 8,75 л бензину А-92 за готівку на суму 140,00 грн, а також 1 050,00 л дизельного пального за готівку на суму 15 855,00 грн.
Зазначений фіскальний звітний чек надруковано реєстратором розрахункових операцій з фіскальним номером 2650010204.
Позивачем ведеться книга обліку розрахункових операцій №2650010204 «Р»/5 від 13 листопада 2014 року, яка використовується з метою оприбуткування готівки за вищевказаним РРО.
У вказаній КОРО в розділі 2 «Облік руху готівки та сум розрахунків» за 06 грудня 2014 року зазначено суму готівки - 839,89 грн згідно Z-звіту № 1069, а напроти Z-звіту № 1068 записи щодо оприбуткування готівки відсутні, однак наявний запис про проведення фактичної перевірки контролюючим органом.
Отже, відомості про обсяги надходження готівки в касу АЗС протягом 06 грудня 2014 року, відображені у фіскальному звітному чеку № 1068 (16 694,89 грн), не відповідають даним книги розрахункових операцій, яка ведеться позивачем (839,89 грн), й різняться на суму 15 855,00 грн. Тобто, на суму вартості 1 050,00 л реалізованого 06 грудня 2014 року дизельного палива.
Наведені обставини позивач пояснює тим, що розрахунки на суму вартості дизельного палива у розмірі 15 855,00 грн в дійсності не проводились 06 грудня 2014 року у готівковій формі, а були придбані ФОП ОСОБА_3 (об`єм 450 л) та ФОП ОСОБА_4 (об`єм 600 л) згідно умов цивільно-правових договорів, якими передбачено безготівкові розрахунки. Разом з тим, у фіскальному звітному чеку №1068 помилково відображено придбання дизельного палива за готівку, оскільки 06 грудня 2014 року на АЗС вийшов з ладу РРО, з якого було роздруковано Z-звіт.
Обставини поломки згаданого РРО підтверджуються письмовими поясненнями оператора АЗС, а також довідкою про опломбування РРО, в якій вказано про проведений 06 грудня 2014 року центром сервісного обслуговування КМ «Біатрон-6» ремонт його системної плати.
Разом з тим, колегією суддів суду апеляційної інстанції було установлено, що між ФОП ОСОБА_3 , як покупцем, та ТОВ «Велтайм», як постачальником, укладено договір №541К від 25 квітня 2014 року, предметом якого є обов`язок постачальника протягом строку дії договору поставляти та передавати через мережу АЗС, в тому числі АЗС по АДРЕСА_1 , у власність покупця, зокрема, дизельне паливо. Водночас, покупець зобов`язувався приймати пальне та оплачувати його на умовах договору. Умовами цього договору передбачено безготівковий розрахунок за паливо. Також умовами договору передбачено використання пластикових чіпових карток, за допомогою яких забезпечується внутрішній документообіг та система безготівкового відпуску палива з АЗС.

Як убачається із матеріалів справи, згідно відомості на відпуск пального від 06 грудня 2014 року позивачем було реалізовано 450,00 л дизельного пального за паливною карткою № 000716, яка належить ФОП ОСОБА_3 . Реалізація дизельного пального в зазначеній кількості вказаному підприємцю також підтверджується розшифровкою оборотів по вказаній картці та видатковою накладною № РС-001941 від 31 грудня 2015 року (в якій зазначено про безготівковий розрахунок за дизельне паливо).
13 серпня 2014 року між ТОВ «Велтайм», як продавцем, та ФОП ОСОБА_4 , як покупцем, укладено договір № 658, відповідно до якого продавець зобов`язувався поставити покупцю пальне, в тому числі дизельне паливо, зокрема, на АЗС по АДРЕСА_1 , а покупець - оплатити й прийняти його на умовах, визначених договором. Умовами цього договору передбачено, що продавець зобов`язується заправляти паливом автомобілі покупця згідно списку, наданого останнім. Ціна пального узгоджується сторонами шляхом оплати відповідного рахунку та підписання видаткової накладної та встановлюється відповідно до роздрібних цін, які діяли на момент здійснення покупцем попередньої оплати згідно цього договору. Також, умовами договору передбачено, що покупець оплачує вартість пального на умовах 100% попередньої оплати. У випадку, якщо пальне було передане покупцю без попередньої оплати, покупець зобов`язаний сплатити продавцю його вартість протягом одного банківського дня з моменту отримання. Датою оплати пального вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. Після погодження сторонами асортименту, кількості та ціни товару продавець на суму попередньої оплати за видатковою накладною надає покупцеві талони на пальне встановленої форми відповідного номіналу (талони на заправку), згідно яких здійснюється фактичне завантаження палива. Крім того, умовами цього договору встановлено обов`язок покупця надати на АЗС відомості із зазначенням переліку автомобілів, які будуть заправлятися згідно умов даного договору.
Таким чином, укладеною між позивачем та ФОП ОСОБА_4 угодою передбачена поставка позивачем контрагенту пального за талонами на заправку на умовах попередньої оплати його вартості згідно відомості та списку автомобілів, що надані підприємцем постачальнику.
Із відомості на відпуск пального за грудень 2014 року по покупцю - ОСОБА_4 , копія якої наявна в матеріалах справи, вбачається, що 06 грудня 2014 року на АЗС №2 по АДРЕСА_1 покупцю було відпущено 600 л, 500 л та 579,69 л пального. Обставина передачі ФОП ОСОБА_4 1679,69 л дизельного палива 06 грудня 2014 року також підтверджується видатковою накладною №РС-001978 від 31 грудня 2014 року. Операції з реалізації позивачем контрагенту дизельного палива 06 грудня 2014 року відображені першим у бухгалтерському обліку, що підтверджується карткою рахунку: 36111 по контрагенту - ФОП ОСОБА_4 (замовлення за договором №658 від 13 серпня 2014 року) за період з 01 грудня 2014 року по 07 грудня 2014 року. Із цієї картки бухгалтерського обліку випливає, що 03 грудня 2014 року шляхом безготівкового розрахунку, відповідно до умов зазначеного договору, покупцем проведено передоплату на суму 40 000,00 грн, а 06 грудня 2014 року до дебіторської заборгованості контрагента віднесено, зокрема, суму коштів у розмірі 8 880,00 грн. Зазначена сума, за поясненнями позивача, є вартістю 600 л пального, що розрахована відповідно до рівня його роздрібної ціни, яка діяла на момент здійснення покупцем попередньої оплати, - 14.8 грн за літр. Такі пояснення позивача узгоджуються з вартістю дизельного палива, вказаною у видатковій накладній від 31 грудня 2014 року №РС-001978. У цій видатковій накладній зазначено, що продаж товару здійснено на умовах безготівкового розрахунку.
За таких обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що доводи позивача про те, що реалізація 600 л дизельного палива 06 грудня 2014 року (ФОП ОСОБА_4 ) не здійснювалась за готівкові кошти, підтверджуються матеріалами справи.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини доводами касаційної скарги не спростовані. Відтак, податковим органом не доведено вчинення позивачем податкового правопорушення, передбаченого  пунктами 2.2., 2.6 Положення про ведення касових операцій в національній валюті і Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637.
          Таким чином, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права.
Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 345, 349, 350 , 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення. 
Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2016 залишити без змін.
        Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	  	  І.А. Васильєва	
Судді:	  	  С.С. Пасічник	
 	 	  В.П. Юрченко