Ухвала
26 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 459/1995/15
провадження № 61-18144ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2015 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до 
ОСОБА_2 та просив залишити за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 ; визнати за ним право власності на 1/6 частку квартири 
АДРЕСА_2 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/6 часток квартири 
АДРЕСА_2 .
До початку розгляду справи по суті до суду надійшов зустрічний позов 
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, в якому вона просила розділити спільне майно, набуте ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час шлюбу, виділити ОСОБА_1 в натурі квартиру 
АДРЕСА_1 , виділити 
ОСОБА_2 в натурі квартиру 
АДРЕСА_2 .
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 15 жовтня 
2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовлено за безпідставністю.
Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задоволено.
Виділено ОСОБА_1 в натурі квартиру 
АДРЕСА_1 .
Виділено ОСОБА_2 в натурі квартиру 
АДРЕСА_2 .
Залишено за сторонами понесені ними судові витрати.
Постановою Львівського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2019 року залишено без змін.
У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
 ОСОБА_1 , в якій заявник просить скасувати рішення суду першої інстанції, постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі та часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .
Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, вказує, що суди в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, вказує про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах та зазначає, що суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази (пункти 1, 3 та 4 частини другої статті 389 ЦПК України, пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).
В обґрунтування необхідності відкриття касаційного провадження на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України заявник зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування частини другої 
статті 70 СК України в редакції згідно Закону України № 2037-VIII від 17 травня 
2017 року до правовідносин, що виникли до набрання нею чинності та щодо застосування частини третьої статті 70 СК України в залежності від наявності у дочки чи сина, які проживають з жінкою чи чоловіком, правового статусу дитини на час вирішення судом спору про поділ спільного сумісного майна подружжя.
Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2020 року касаційну скаргу 
 ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.
На виконання вимог вищевказаної ухвали Верховного Суду заявником усунуто недоліки касаційної скарги.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 та 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
У прохальній частині касаційної скарги заявник просить зупинити дію рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2019 року.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду 
або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання).
Враховуючи те, що спір, який стосується поділу спільного майна подружжя, перебуває на розгляді в суді з 2015 року, оцінивши доводи клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд касаційної інстанції приходить до висновку, що необхідність у зупиненні дії рішення суду першої інстанції відсутня.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15 жовтня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року.
Витребувати з Шевченківського районного суду м. Львова вищезазначену цивільну справу (№ 459/1995/15).
Надіслати іншому учаснику справи копію касаційної скарги та доданих 
до неї документів, роз`яснити їй право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, 
у строк до 26 березня 2021 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                          С. Ф. Хопта
 
        Є. В. Синельников
 
        В. В. Шипович