15.03.21
22-ц/812/450/21
Єдиний унікальний номер справи 487/8144/19
Провадження №22-ц/812/450/21                  Головуючий в апеляційній інстанції - Лисенко П.П. 

П О С Т А Н О В А
іменем України
                                       
15 березня 2021 року                                                       м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегія суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого: Лисенка П.П.,
суддів: Колосовського С.Ю. та Ямкової О.О.,
із секретарем судового засідання: Лівшенком О.С., 
з участю:
представника позивача – Филиппової Т.М.,
переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргоюАкціонерного товариства «Миколаївобленерго»рішення Заводського районного суду м. Миколаєва, яке ухвалене 01 грудня 2020 року, в приміщенні того ж суду, під головуванням судді  Нікітіна Д.Г., у цивільній справі за позовом  Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за недораховану електроенергію,

в с т а н о в и в:

 
В листопаді 2019 року АТ «Миколаївобленерго» пред`явило до  ОСОБА_1 зазначений позов, який обґрунтовувало наступним.
Позивач є квартиронаймачем по АДРЕСА_1 та є споживачем електроенергії, яку постачає АТ «Миколаївобленерго». За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
01 липня 2019 року під час технічної перевірки дотримання вимог діючих Правил користування електричною енергією, було виявлено порушення пункту п.5.5.5 ПРЕЕ, а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника прихованою електропроводкою поза розрахунковим приладом обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку, без приладу обліку, яке неможливо виявити під час проведення контрольного огляду». 
За фактом виявленого порушення складено Акт про порушення №К-3398 від 01.07.2019, який підписали представники оператора системи, у складі трьох осіб та споживачем - без зауважень. 
01 липня 2019 року Акт був розглянутий комісією розгляду актів, яка була проведена за участю споживача. Вартість необлікованої електроенергії розрахована за останні три роки з 01.07.2016 по 07.07.2019 та склала 76 442 гривні 82 копійки.
Посилаючись на викладені обставини, АТ «Миколаївобленерго» просило стягнути з відповідача на свою користь вищезазначену суму боргу та судовий збір.
Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 01 грудня 2020 року позов ПАТ «Миколаївобленерго» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Миколаївобленерго» суму боргу за недораховану електроенергію у розмірі 25 480 гривень 94 копійки та 640 гривень 33 копійки судового збору.
Не погодившись з вказаним рішенням суду І інстанції, АТ «Миколаївобленерго» оскаржило його в апеляційному порядку, та, посилаючись на неповне з`ясування обставини справи та неправильне застосування положень матеріального закону, просить рішення суду скасувати і ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши учасників справи, перевіривши надані докази, колегія суддів Миколаївського апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, задовольняючи частково позов АТ «Миколаївобленерго», суд І інстанції виходив з того, що позивачем доведено обставини на які посилається та підтверджено належними та допустимими доказами, в той час як відповідач не надав доказів на спростування викладених обставин.
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду, погоджується з обставинами та правовідносинами, встановленими судом І інстанції, вважає їх вірними, обґрунтованими й законними.
За Конституцією України, ст.ст. 4, 49 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів.
Відповідно до статей 1, 3 ЦК України, 2, 4, 12-13, 367 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.
Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України і обраний позивачем.
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
При цьому, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, для чого роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і допомагає здійсненню їхніх прав.
Відповідно до статей 12, 78, 81, 263 ЦПК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» - рішення суду у цивільній справі, як найважливіший акт правосуддя, покликаний забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини і наповнити реальністю принцип верховенства права, повинен ухвалюватися за неухильного додержання вимог чинного процесуального законодавства про його законність і обґрунтованість.
Рішення визнається законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства, вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При ухваленні рішення суд бере до уваги, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при рівності прав щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду цивільних справ, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.
Суд оцінює докази відповідно до вимог статей 77 - 78, ч.ч. 3-4 ст. 82, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.
При цьому, згідно із статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.
Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Для цього він досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.
При цьому, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.
Якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилась очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, апеляційний суд перевіряє справу в повному обсязі.
Перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення суд апеляційної інстанції виходить з повноважень суду апеляційної інстанції, визначених статтею 374 ЦПК України, і відповідних їм підстав щодо перегляду судових рішень в апеляційному порядку, передбачених статтями 375, 383 ЦПК України.
Зокрема, він повинен з`ясувати: чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.
Рішення суду І інстанції у повній мірі відповідає виписаному.
Правовідносини в сфері постачання та споживання електричної енергії регулюються нормами ст. 714 ЦК України, Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення (далі – ПКЕЕн), затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року, зазначені правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. 
У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору.
Згідно статті 610 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» визначено, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються КМУ. Споживач енергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України, зокрема цивільну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є: порушення правил користування енергією, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.
Згідно пункту 48 Правил користування електричною енергією для населення споживач несе відповідальність згідно з законодавством за порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електроенергії без приладів обліку.
За змістом пункту 53 Правил користування електричною енергією для населення у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником.
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Третьою Миколаївською державною нотаріальною конторою від 19.08.1982 року №2-4387, ОСОБА_1 є власником 1/10 частини домоволодіння АДРЕСА_2 .
Одночасно він є споживачем електричної енергії, яку постачає АТ «Миколаївобленерго» за вказаною адресою, про що свідчить відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 відповідно до Договору про користування електричною енергією від 24.11.2009 року (а.с. 17).
01 липня 2019 року у квартирі АДРЕСА_3 , виявлено порушення пункту п.5.5.5 ПРЕЕ, а саме - «самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника прихованою електропроводкою поза розрахунковим приладом обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку, без приладу обліку, яке неможливо виявити під час проведення контрольного огляду» (а.с. 8-9).
За фактом виявленого порушення складено Акт про порушення №К-3398 від 01 липня 2019, який підписали представники енергопостачальника, у складі трьох осіб та споживачем без зауважень (а.с. - 11, 12).
Того ж дня відбулося засідання комісії Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» за участю споживача. Комісією було прийнято рішення, оформлено протоколом за №458, в якому зазначена інформація про причетність споживача до порушення ПРРЕЕ, в результаті якого відповідачем було реально спожито, але не враховано приладом обліку обсяг електричної енергії у сумі 76 442 гривні 82 копійки.
Розрахунок здійснений відповідно до положень Відповідно до п.3.3 та 3.5. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, затвердженого постановою Національної комісії регулювання електроенергії України від 04.05.2006 року №562, розрахунок вартості недооблікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості недооблікованої електричної енергії, за кількістю днів. Розрахунок вартості не облікованої електричної енергії здійснюється не більше ніж за три роки.
Проте, розрахунок збитків з урахуванням обставин, що впливають на цей розмір, залежить від характеру допущеного споживачем порушення.
Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку є порушенням, передбаченим підпунктом 5 пункту 3.1 Методики.
Відповідно до пункту 3.5 Методики У разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5, 6, добовий обсяг споживання електричної енергії W доб.с.п. (кВт. год) через проводи, якими здійснене самовільне підключення позв приладом обліку, визначається формулою (2.7) Методики. Час використання самовільного підключення протягом доби приймається рівним 8 год.
Пункт 3.5 Методики має відсильний характер та відповідно до п.2.7 Методики для розрахунку загального обсягу самовільно спожитої електричної енергії береться сумарна кількість днів у період від дня набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користування електроустановкою або із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення до дня усунення самовільного підключення.
ОСОБА_1 не погодившись з визначеним розміром шкоди та відмовою АТ «Миколаївобленерго» підключити електропостачання, звернувся зі скаргою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Відповідно до листа комісії від 28 січня 2020 року № 11039/20, НКРЕКП, згідно документів наданих АТ «Миколаївобленерго», встановлено, що Товариство не мало підстав для застосування положень Методики для здійснення розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії на підставі Акта, оскільки він має розбіжності та численні порушення. 
Згідно положень пункту 4.7 Методики, текст Акта повинен бути однозначним, без можливості подвійного тлумачення.
На думку НКРЕКП розрахунок по Акту завищено, оскільки нарахування виконано за три роки, в той час як відповідно до Методики, враховуючи вказане порушення, повинен розраховуватись за один рік (а.с. 44а-48).
За такого, розрахунок повинен здійснюватися з 01 липня 2018 року по 01 липня 2019 року.
Отже, колегія суддів погоджується з тим, що Товариству, порушенням ПКЕЕН спричинено збитки та нанесена шкода, проте розмір її розраховано з порушенням правил Методики нарахування.
Пункт 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2006 р. № 122, встановлює, що обсяг електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до Методики.
Визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення правил користування електричною енергією побутовими споживачами регламентується розділом 3 Методики.
Відповідно до п п. 5) п. 3.1. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою Постановою НКРЕ України від 04.05.2006 р. № 562, ця Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення такого порушення ПКЕЕН, зокрема, як самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку.
У зв`язку з наведеним, суд І інстанції прийшов до вірного висновку про те, що факт споживання електроенергії без врахування приладу обліку, внаслідок чого спожита електроенергія не обліковувалася і не оплачувалася, доведений письмовими доказами, зазначені документи та дії є належними доказами, які підтверджують наявність порушення, що в свою чергу є підставою для нарахування збитків.
Оскільки виявлене порушення відповідає ознакам, визначеним п.п.3.1, 3.3, 3.5, 2.5 Методики, то саме його необхідно застосовувати при здійсненні розрахунку збитків, зокрема, в частині визначення періоду, за який повинно робити такий розрахунок.
Судом вірно визначено розмір шкоди, який і підлягає стягненню з відповідача на користь АТ «Миколаївобленерго».
Протилежного ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не довів, хоча за процесуальним законом, це є його обов`язком.
Оскільки суд 1 інстанції дійшов таких же висновків, то рішення суду є законним та обґрунтованим.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.
        Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.
           Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 367, 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а: 

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» залишити без задоволення, а рішенняЗаводського районного суду м. Миколаєва від 01 грудня 2020 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий:                                                    П.П.Лисенко

Судді:                                                               С.Ю. Колосовський

                                                        О.О. Ямкова

_________________________________________________
Повний текст постанови складено 19 березня 2021 року.