КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ
 
     30 березня 2021 року місто Київ.
    Справа 756/6532/20
    Апеляційне провадження № 22-ц/824/6013/2021
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                               Желепи О.В.,
суддів:                                         Кравець В.А., Мазурик О.Ф.
секретар судового засідання     Міщенко Н.М.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 25 січня 2021 року (у складі судді Белоконної І.В.  повний текст рішення складено 03.02.2021 року )
в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про розірвання договору та стягнення грошових коштів,-
 
ВСТАНОВИВ:
Позивач у червні 2020 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача та просив розірвати Договір про надання банківських послуг від 27.11.2017, а зобов`язання ОСОБА_1 за вказаним договором визнати виконаними. Також просив стягнути з відповідача майнову шкоду у сумі - 83 997,11 грн (сплачені грошові кошти у сумі- 79403,82 грн, 3% річних - 2214,98 грн, інфляційне збільшення 2378,31 грн), внаслідок нікчемності правочину Договору про споживчий кредит.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07 листопада 2017 року він звернувся до monobank з метою отримання та використання для особистих потреб електронного платіжного засобу - платіжної картки (реклама - кредитна картка monobank з лімітом до 100000 грн), надав копії персональних документів, які запросили та в листопаді 2017 року йому була активована віртуальна карта monobank НОМЕР_1 . При цьому, не було жодної інформації, що це роздрібний продукт АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК».
Будь-яких договорів щодо використання для особистих потреб електронного платіжного засобу картки в паперовій чи електронній формі перед і після початку використання віртуальної картки monobank не отримував та не підписував.
У квітні 2020 року позивач двічі звертався через мессенджер Viber з вимогами надати договір обслуговування карткового рахунку електронного платіжного засобу (в додатку для мобільного телефону програми iOS є можливість для «зворотнього зв`язку через мессенджер VIBER). Отримав тільки копії «Анкети - заяви до договору про надання банківських послуг від 27.11.2017». Згідно копії, анкети-заяви разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту вони складають договір про надання банківських послуг.
01 травня 2020 року споживачем була направлена претензія з вимогою негайно зупинити порушення права споживача фінансових послуг та надати Договір щодо порядку та умов обслуговування електронного платіжного засобу (картки НОМЕР_1 ), а в разі його відсутності, відшкодувати нанесену шкоду внаслідок нікчемності правочину.
Листом від 01 червня 2020 року відповідач фактично підтвердив відсутність Договору про споживчий кредит.
Таким чином відповідач свідомо та систематично порушує майнові права позивача на виконання кредитних зобов`язань, права на своєчасне отримання об`єктивної інформації про споживчий кредит з метою стягнення додаткових процентів за користування кредитною лінією, пені та штрафів за прострочення виконання кредитних зобов`язань.
У зв`язку із зазначеним позивач вважає, що відповідач повинен відшкодувати шкоду, яка йому нанесена внаслідок нікчемності правочину, по цінам на момент подачі позову - 01 червня 2020 року в загальному розмірі 83 997, 11 грн., яка складається зі сплачених грошових коштів у сумі - 79 403,82 грн, 3% річних - 2 214,98 грн, інфляційне збільшення 2 378,31 грн.
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 25 січня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, ОСОБА_1 , 03.03.2021 року звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
 
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, є не законним та необґрунтованим, суд протизаконно обмежив право позивача на розірвання  Договору від 27.11.2017 про надання банківських послуг.
 
Зазначає, що судом не досліджені надані докази про нікчемність правочину про споживчий кредит - відсутність письмової форми договору споживчого кредиту, підписаного особисто позивачем та наслідки такої нікчемності (відшкодування нанесеної матеріальної шкоди, нанесеної Позивачу внаслідок нікчемності правочину у виді сплачених грошових коштів 3% річних, інфляційного збільшення на загальну суму -83 997,11 грн.  Просив суд  при апеляційному перегляді справи надати належну правову оцінку всім конкретним, доречним та важливим доводам, наведеним в позовній заяві та апеляційній скарзі, а також в поясненнях та інших процесуальних документах, які були подані Позивачем в ході судового розгляду.
 
Посилається на позицію викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 914/2649/17 (провадження № 12-216гс18).
 
На адресу апеляційного суду 23 березня 2021 року від представника АТ «Універсал Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, обґрунтований тим, що скаржник керується припущеннями і  неправильним тлумаченням норм матеріального права, і як наслідок помилково вважає що порушення його прав вчинено АТ «Універсал Банк», без належного підтвердження такого факту.
Сторони в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про день і час розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач просив проводити апеляційний розгляд за його відсутності .
На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість  постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1  ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що  з веб-сайту за посиланням https://www.monobank.ua/, що належить відповідачу, на ньому розміщено відповідний алгоритм дій, які первинно повинен вчинити бажаючий для одержання картки Monobank/Universal Bank.
07 листопада 2017 року позивач звернувся до відповідача з метою отримання та використання для особистих потреб електронного платіжного засобу - платіжної картки monobank з кредитним лімітом до 100 000,00 грн), надав відповідні копії персональних документів, та у листопаді 2017 року йому була активована віртуальна карта monobank.
Позивач на дату підписання 27.11.2017 Анкети-заяви отримав у мобільному додатку Умови і Правила, Тарифи із повною інформацією щодо надання банківських послуг за цим продуктом і був з такими документами ознайомлений. Не здійснивши дій у мобільному додатку щодо ознайомлення із документами (отриманими примірниками) позивач не міг технічно натиснути кнопку «Далі» і перейти до наступної дії (опції у мобільному додатку).
Відповідно до п. 3 Анкети-Заяви до Договору про надання банківських послуг, підписанням цього Договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.
Також у п. 6 Анкети-Заяви ОСОБА_1 як клієнт засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем на відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення дій згідно з Договором.
Відповідно до п.п. 6.1., 6.2. п. 6 «Основні положення» Розділу І «Загальні умови» Умов і правил, Банк та Клієнт погодили, що всі правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися сторонами або кожною стороною окремо з використанням електронного цифрового підпису (ЕЦП у Мобільному додатку). Електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.
Частинами 1-3 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Із роздруківки із сайту,  щодо алгоритму дій позивача встановлено, що останній пройшов відповідну перевірку поданих документів, завантажив мобільний додаток та пройшов процедуру ознайомлення із умовами у повному обсязі, вибрав спосіб доставки і Банком було підготовлено для підпису Анкету-заяву та заплановано на 27.11.2017 видачу платіжної картки.
Вбачається, що 27.11.2017 між сторонами шляхом підписання позивачем Анкети-заяви було укладено Договір про надання банківських послуг.
На виконання умов договору відповідачем 27.11.2017 встановлено позивачу кредитний ліміт у розмірі 6 000,00 грн. У подальшому 28.02.2018 загальний ліміт було встановлено у розмірі 39 000,00 грн, а ліміт по картці 15 000,00 грн.
Як вбачається з виписки по руху кредитних коштів позивача, його заборгованість станом на 17.09.2020 складає 70 838,84 грн.
Відповідно до п.п. 4.4.8. п. 4.4. 4 Права та обов`язки сторін Розділу І «Загальні умови» Умов і правил, клієнт має право у будь-який момент відмовитися від виконання Договору, попередньо погасивши всю наявну перед банком заборгованість, а також витребувати всі належні йому грошові кошти і надати заяву до банку про закриття своїх рахунків.
З вищезгаданого встановлено, що посилання на відсутність примірників Договору у позивача та відсутності факту ознайомлення із повним обсягом інформації перед укладенням Договору є безпідставними.
Відмовляючи у задволені позову суд виходив з того,  що Договір про надання банківських послуг від 27 листопада 2017 року містить всі істотні умови передбачені законодавством України, позивач був ознайомлений зі всіма істотними умовами кредитного договору, що підтверджується електронним підписом позивача про прийняття пропозиції укласти договір.
Колегія суддів вважає, що такий висновок суду відповідає обставинам справи, наданим сторонами доказам та ґрунтується на норах матеріального права.
Як вбачається зі змісту позовної заяви та доводів апеляційної скарги, скаржник посилається зокрема: на нікчемність договору; на факт неотримання примірників договору як підставу для визнання нікчемним договору; на факт відсутності ознайомлення його як клієнта із повною інформацією щодо умов та тарифів послуг; на факт того, що від початку він не мав інформації, що це продукт AT«УНІВЕРСАЛ БАНК»; на факт ненадання йому примірника договору, що на думку позивача є прямим порушенням його майнових прав як споживача, що тягне правові наслідки - розірвання договору та стягнення майнової шкоди у розмірі 83 997,11 грн., з яких: 79 403,82 грн. грошові кошти сплачені позивачем за період користування платіжною карткою, 2 214,98 грн. - 3 % річних, 2 378,31 грн. - інфляційне збільшення внаслідок нікчемності правочину Договору про споживчий кредит.
 
Частиною першою статті 634 Цивільного кодексу України, встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
 
Згідно з частиною другою статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
 
Відповідно до положень статтей 6, 627 ЦК Українисторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).
 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
 
Частиною 2 ст.651 ЦК встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом; істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
 
Згідно з ч. З, 4 ст. 653 ЦК України якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішення суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.
 
Розірвання кредитного договору припиняє його дію на майбутнє, але не впливає на факт укладення та дії цього договору включно до моменту його розірвання. Тому з моменту розірвання кредитного договору у позичальника залишається обов`язок повернути позивачеві заборгованість, нараховану за цим договором станом на день його розірвання, а кредитор втрачає право нараховувати передбачені кредитним договором проценти та неустойку за період після розірвання цього договору. Права й інтереси кредитора у правовідносинах з позичальником після розірвання кредитного договору забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
 
Невиконання або виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених його змістом (неналежне виконання) є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного Кодексу України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору ( п.1 ст.611 Цивільного Кодексу України). 
 
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
 
Так, на сайті за посиланням https://www.monobank.ua/.розміщено відповідний алгоритм дій, які первинно повинен вчинити бажаючий для одержання картки Monobank/Universal Bank. Також, розміщена повна інформація щодо умов і правил за кожним видом послуг, тарифи обслуговування тощо. Така інформація є у публічному доступі (роздруківка з сайту міститься у матеріалах справи).
 
7.11.2017 року позивач звернувся за оформленням платіжної картки МОНОБАНК Банк також підтвердив, що ОСОБА_1 спочатку зробив заявку на отримання платіжної картки. Після проходження відповідної процедури перевірки документів заявка була погоджена.
 
Так, від початку потенційним клієнтом на сайті надається номер мобільного телефону. Всі подальші дії, здійснюються у вже завантаженому мобільному додатку особою, яка звернулася за оформленням платіжної картки. Дії полягають в тому, що для початку потрібно:  «Залишити номер телефону і надсилається CMC із посиланням на завантаження додатка». Після вчинення дії бажаючого отримати картку та введення ним номеру телефону, особі надсилається посилання на завантаження мобільного додатку. Потім, йде заклик до дії «Установіть додаток Monobank з App Store або Google Play». Особа за отриманим посиланням завантажує мобільний додаток. І послідовно вчиняє певний алгоритм дій. Після входу до мобільного додатку на екрані мобільного телефону висвічується «вкажіть мобільний телефон». Особа вказує свій мобільний телефон, який у подальшому буде використовуватися як фінансовий для вчинення всіх операцій та ідентифікації клієнта.
 
ОСОБА_1 на дату підписання 27.11.2017 року Анкети-заяви вже отримав у мобільному додатку Умови і Правила, Тарифи із повною інформацією щодо надання банківських послуг за цим продуктом і була з такими документами ознайомлена, мала такі примірники. Не здійснивши дій у мобільному додатку щодо ознайомлення із документами (отриманими примірниками) він не міг технічно натиснути кнопку «Далі» і перейти до наступної дії (опції у мобільному додатку).
 
Під номером мобільного телефону на екрані, одразу внизу розміщено «Я погоджуюсь з умовами обслуговування, тарифами, паспортом кредиту і розрахунком його вартості». Слово «умовами» візуально виокремлено червоним кольором і при натисканні на це слово розвертається повний текст Умов і Правил разом із тарифами та повною інформацією щодо обслуговування. Після ознайомлення зі змістом таких - документів, особа натискає знизу виділеним червоним кольором кнопку «Далі».
 
Відповідно до п. З Анкети-Заяви до Договору про надання банківських послуг, підписанням цього Договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.
 
ОСОБА_1 було надано у мобільному додатку всі примірники документів, на які сторони посилаються в п. 3 Анкети-заяви, всю необхідну і обов`язкову інформацію щодо банківського обслуговування у межах продукту МоноБанк у редакції, яка діяла на дату виникнення спірних правовідносин між сторонами цієї справи.
 
Також, у п.6 Анкети-Заяви, ОСОБА_1 як клієнт засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем на відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення дій згідно з Договором.    
 
Відповідно до п.п.6.1., 6.2. п.6 «Основні положення» Розділу І «Загальні умови» Умов і правил. Банк та Клієнт погодили, що всі правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися Сторонами або кожною Стороною окремо з використанням електронного цифрового підпису (ЕЦП) у Мобільному додатку. Електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.
 
Таким чином твердження, скаржника  з приводу того, що він не отримав примірники документів, які вказано у п. 3 Анкети-Заяви, і що він фактично не ознайомлений із повною інформацію в межах Договору, який уклав із Банком, не відповідає дійсності і є технічно неможливим, зважаючи на послідовність дій.
 
Після вивчення змісту Умов і Правил тощо та натискання кнопки «Далі», наступним кроком є заклик до дії «фотографування паспорту та ІПН». Після чого, особа фотографує паспорт та ІПН у мобільному додатку.
 
Наступним є заклик до дії «Виберіть доставления картки працівником банку або заберіть її в найближчій точці видачі. Це безкоштовно» (роздруківки із сайту щодо вказаного алгоритму дій додаються разом із порядком дій в додатку).
 
Отже, ОСОБА_1 пройшов відповідну перевірку поданих документів, завантажив мобільний додаток та пройшов процедуру ознайомлення із умовами у повному обсязі, вибрав спосіб доставки і Банком було підготовлено для підпису Анкету-заяву та заплановано на 27.11.2017р. видачу платіжної картки.
 
Крім того, позивач сам посилається на факт отримання платіжної картки та користування нею починаючи з 27.11.2017р. та донині. ОСОБА_1 зазначає, що використовував платіжний засіб для особистих потреб. Банк також підтвердив ці обставини: підписання договору, використання позивачем платіжного засобу. Таким чином, факт отримання платіжної картки позивачем і користування ним грошовими коштами в межах кредитного ліміту для власних потреб не потребує доказуванню в силу приписів ч.І ст.82 ЦПК України.
 
Отже, 27.11.2017 року між ПАТ «Універсал Банк» (на сьогодні - АТ «Універсал Банк») та ОСОБА_1 шляхом підписання останнім Анкети- заяви було укладено Договір про надання банківських послуг.
Як вбачається зі змісту  Анкети-заяви в ній містяться дані юридичної особи - ПАТ «Універсал Банк» та підписанта з боку Банку, а також дані клієнта - ОСОБА_1 з його власноручним підписом. Тобто, як до так і на момент укладення Договору позивач мав інформацію, що він укладає Договір із відповідачем, що це продукт (послуга) саме відповідача. (а.с. 5) 
Відповідно до п.1 Терміни та визначення Розділу І «Загальні умови» «Умов і діючій на дату укладення Договору про надання банківських послуг) надалі - Умови і правила), Договір про надання банківських послуг "МопоЬапк" (або Договір) - це укладений між Банком та Клієнтом договір про відкриття рахунку, випуск і обслуговування Платіжної картки з можливістю встановлення ліміту кредитування що складається з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, Анкети - заяви до Договору про надання банківських послуг "МопоЬапк", Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, Інформації щодо відкриття поточного рахунку та випуску електронного платіжного засобу (в разі наявності) та Тарифів. (а.с. 7)
 
Відповідно до п.п. 2.3. п.2 «Основні положення» Розділу І «Загальні умови» Умов і правил, своїм підписом на Анкеті-Заяві клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення відповідного Договору клієнт ознайомився з текстом розділів, пунктів, підпунктів цих Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальних умов випуску та обслуговування  платіжних карток, Паспорту споживчого кредиту, Прогнозованого графіку щомісячних платежів та усіма умовами інших частин Договору, повністю зрозумів їхній зміст та погоджується з викладеним. 
 
Отже, зі свого боку Банк як сторона Договору виконав свої зобов`язання. Посилання на відсутність примірників Договору у позивача та відсутності факту ознайомлення із повним обсягом інформації перед укладенням Договору є безпідставними. Відповідно, порушення прав клієнта з боку Банку як сторони за Договором не відбулося.
 
Обставини справи свідчать про досягнення мети укладення Договору  про банківське обслуговування з боку клієнта, оскільки він з дати укладення ним правочину - 27.11.2017 року та на дату подання позову користувався послугами Банку, зокрема використовуючи платіжну картку, що сам підтверджує. Що ще раз підтверджує відсутність факту порушення його права. Отже, правові підстави для стягнення майнової шкоди з Банку, визнання укладеного договору нікчемним у цьому випадку відсутні.
 
Дослідивши наявні в справі письмові докази, колегія суддів приходить до висновку, що вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними, а висновки суду про відсутність підстав для розірвання договору через істотне його порушення з боку відповідача відповідають встановленим обставинам та вимогам Закону.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Проте, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів про порушення його прав відповідачем АТ «Універсал Банк».
 
Також колегія суддів не може погодитись з посилання скаржника на не застосування правового висновку ВС, висловленого в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 914/2649/17 (провадження № 12-216гс18).
 
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що у сторони договору наявне право на звернення до суду з вимогами про розірвання договору, з підстав передбачених ч.2 ст. 651 ЦК України, незалежно від того, чи звертався позивач до відповідача в позасудовому порядку з пропозицією розірвати договір.
Так як, позивач у даній справі не довів, що з боку відповідача має місце  істотне порушення договору, суд правомірно відмовив в задоволенні позову про його розірвання та стягнення з відповідача на користь позивача коштів. 
 
Інші доводи апеляційної скарги, на які посилається заявник в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні, судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.
 
Враховуючи наведе, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи, оцінив надані докази, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення спору, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 , 389 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 25 січня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови  складено 30 березня 2021 року.
Головуючий                                                             О.В. Желепа 
Судді                                                                         В.А. Кравець
                                                                                  О.Ф. Мазурик