ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/953/21 Справа № 183/7303/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сорока О.В. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

Категорія 48

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
суддів – Єлізаренко І.А., Красвітної Т.П.,
при секретарі - Пивоваровій А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за апеляційною скаргоюОСОБА_1 
на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2020 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, - 

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2019 року ОСОБА_2  звернулася до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що з вересня 2018 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину, відповідач з першої хвилини її народження був поруч. За їх спільною домовленістю вони назвали доньку ОСОБА_3 . 
Як з`ясувалося, донька народилася з вираженим перивентикулярним набряком речовини головного мозку та вродженою вадою серця. Крім того, у дитини виявили білково-енергетичну недостатність другого ступеню та лактозну недостатність, що є генетичним наслідком від відповідача. 
Після народження дитини та повернення з пологового будинку відповідач відмовився реєструвати доньку за собою, а тому свідоцтво про народження доньки, враховуючи відсутність спільної заяви батьків (відсутність заяви батька), було видано відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України. 
Згідно виданого свідоцтва про народження дитини, актовий запис № 393 від 28 серпня 2019 року, в графі батько значиться « ОСОБА_4 ». 
Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання їхньої дитини надавати відмовляється, хоча він офіційно працевлаштований та отримує регулярний дохід в розмірі близько 20000,00 грн. щомісяця, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має. 
Дитина потребує постійного безлактозного харчування, вона не має можливості її вигодувати грудним молоком, крім того, за призначенням лікарів, дитина потребує постійних лікарських препаратів. Крім того, дитина перебуває на обліку у лікаря-невролога, у зв`язку з чим потребує й інших медикаментозних лікувань та систематичного оздоровлення. Зараз позивач перебуває у декретній відпустці та здійснює догляд за новонародженою донькою і перебуває на утриманні лише своїх батьків, оскільки працювати при таких обставинах, не має можливості. 
З огляду на зазначене, позивач просила визнати ОСОБА_1 , батьком дитини ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро; внести зміни в актовий запис № 393 від 28 серпня 2019 року про народження ОСОБА_5 , складений Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, зазначивши батьком дитини – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прізвище – ОСОБА_6 , по-батькові – ОСОБА_7 , дату народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження – м. Дніпро – залишити без змін; стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на її користь, на утримання дитини – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі Ѕ частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною трьох років.
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком дитини ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро.
Внесено зміни до актового запису № 393 від 28 серпня 2019 року про народження ОСОБА_5 , складений Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, зазначивши батьком дитини – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 18 листопада 2019 року до досягнення донькою повноліття.
       Вирішено питання про судові витрати.
       Не погодившись з таким рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду скасувати в частині розміру і часу стягнення аліментів та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) відповідача з дати набуття законної сили судовим рішенням та до досягнення донькою повноліття.
       Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що юридичний обов`язок з утримання дитини у відповідача виникає тільки із набуття законної сили рішенням суду. Крім того, не погоджується з визначеним судом розміром аліментів, вважає їх надмірними, враховуючи, що обов`язок щодо утримання дитини є рівним для обох батьків.
       Від позивача відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
       Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
       Враховуючи, що рішення суду оскаржується тільки в частині стягнення аліментів, рішення суду переглядається в цій частині.
       Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 з 2018 року, почали проживати разом.
ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач ОСОБА_2 народила доньку ОСОБА_5 . Батьком дитини зазначено ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 від 28 серпня 2019 року.
Згідно висноку молекулярно-генетичної експертизи № 410 від 10 червня 2020 року, вірогідність того, що ОСОБА_1 дійсно є біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,99999%. (а.с.82)
Згідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
У відповідності до ч. 1,2 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 
Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що з ОСОБА_1 підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Разом з тим, з визначеним розміром аліментів до стягнення суд не погоджується з огляду на наступне.
Згідно ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Частиною 2 ст.182 СК України визначено, щоМінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. остатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті.
       Виходячи із рівного обов`язку батьків на утримання дитини та приймаючи до уваги положення ч.5 ст.183 СК України, колегія суддів вважає за необхідне визначити аліменти до стягнення з відповідача на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 18 листопада 2019 року до досягнення донькою повноліття. 
       При цьому, колегія суддів зауважує, що при наявності особливих обставин, пов`язаних із розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо позивач не позбавлена права звернутися до суду із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину.
       Доводи апеляційної скарги щодо виникнення обов`язку з утримання дитини з набранням рішенням суду законної сили зводяться до особистого тлумачення норм матеріального права та суперечать положенням ст. 191 СК України, якою визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. 
Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів, в решті судове рішення необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2020 року — змінити в частині визначення розміру стягнутих аліментів.
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання дитини – ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 18 листопада 2019 року до досягнення донькою повноліття.
В решті рішення суду - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: І.А. Єлізаренко

Т.П. Красвітна